Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
"Timpul trece. Cu siguranţă." citat de Eileen Myles
Bunica
1. Sfârşituri
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta
Ştii că te iubesc, dar nu mai pot face asta.
Nu eşti niciodată acolo pentru mine. Eşti o iubită groaznică.
Dar eşti un poet uimitor.
Nu-s un poet uimitor, sunt un cadru universitar.
Unul neangajat.
Ar trebui să-ţi trimiţi poeziile editorului tău.
Are probleme cu demenţa. Posibil să-i placă poeziile.
Te desparţi de mine sau mă încurajezi?
- Rămâi pe firul narativ. - Te rog, Elle...
- Mereu ştiam că se va întâmpla asta. - Ce anume?
Tu eşti la vârsta ta, şi eu mă apropii repede de 50 de ani.
Ce credeai că se întâmplă?
Nu ai nevoie de-un glob de cristal să-ţi dai seama.
Mă iubeşti?
M-ai iubit vreodată?
Pentru că n-ai spus-o niciodată.
Merg să aspir.
- Credeam că iubirea cucereşte totul. - Nu. Iubirea nu cucereşte totul.
Patru luni, Olivia.
Patru luni de zile nenorocite am fost împreună.
Încearcă 38 de ani.
Încearcă să fii cu cineva 38 de ani.
Eşti o distracţie.
O distracţie?
- Ce lucru groaznic ai spus. - Da, sunt o persoană groaznică.
Am să merg să fac un duş înainte să aspir.
Ştii drumul şi singură.
Bine, asta-i tot.
- Da. Asta-i tot. - Adio.
Lasă cheia pe măsuţa de cafea.
Dumnezeule.
- Bună, Sage. - Bună, bunico.
Ce cauţi aici?
M-am gândit să trec pe aici.
De ce eşti îmbrăcată aşa?
M-am trezit cu un sentiment siropos.
Intră. Vrei ceai?
- Am nevoie de ajutorul tău, bunico. - Bine.
Care-i problema? Nu-s cititoare de minţi.
Am nevoie de 600, 630 de dolari.
- Pentru ce? - Sunt gravidă.
Bine.
Nu vreau să am un copil. Vreau să avortez. Şi sunt falită.
Şi am doar 18 dolari.
E groaznic?
Nu-i de glumit cu aşa ceva.
- Maică-ta ştie? - Mama? Nu.
Ar avea comoţie cerebrală, apoi ar începe să mă ştranguleze
- şi apoi ar avea încă o comoţie cerebrală. - Da, te-ar ştrangula.
Sunt o idioată.
Sunt o mare idioată.
Aşa am fost şi eu când am fost de vârsta ta.
Ce mă fac?
Ai spus deja ce vei face.
Însă te-ai gândit puţin la asta, nu?
Pentru că-i un lucru la care te vei gândi
la un moment dat, în fiecare zi pentru tot restul vieţii tale.
Ai banii?
Draga mea, în acest moment, am doar 43 de dolari.
- 43 de dolari. Glumeşti? - Prăjiturile.
- Cum de ai aşa puţini bani? - Pentru că m-am săturat să fiu datoare.
Aşa că am plătit tot. Fiecare cent ce l-am datorat.
Am vrut să scap de această greutate.
Dumnezeule, încă mai am facturi de plătit după Vi.
În valoare de 27.000 de dolari.
De ce n-ai cerut ajutorul mamei?
Tu de ce nu l-ai cerut?
- Îţi aminteşti astea? - Da.
Nu am nevoie de ajutor. Am renunţat la a primi ajutor.
Şi pe la sfârşitul săptămânii
am un cec de primit de la nişte persoane interesate de lectura mea
- din Santa Cruz. - Ai cărţi de credit?
Mi-am tăiat toate cardurile în bucăţi.
Am făcut clopoţei de vânt din ele.
- De ce-ai face asta? - Îmi schimb viaţa-n artă.
Vai de... Ce adult nu are cărţi de credit?
Acest adult. Cărţile de credit te fac să pari un copil. Te transformă în copil.
- Tu trebuie să ai carte de credit. - Nu, nu am.
Mama mi l-a confiscat după ce am intrat cu maşina în garaj. Băga-mi-aş!
Stai puţin. Aşteaptă!
- Ce? - O să ne ocupăm de asta.
Prima oară, spune-mi cine ţi-a spus că ai nevoie de 630 de dolari.
Am fost la o clinică numită Pine Rapids.
Am o programare pentru procedură.
- Când? - La 17:45.
La 17:45 astăzi?
Ţi-ai pierdut minţile? E deja 09:05.
Da, şi nu au liber în săptămâna asta.
Şi mă simt din ce în ce mai rău şi nu mai pot aştepta. Şi mă simt rău.
Ştiu o clinică de femei unde te ajută pe gratis.
Vi obişnuia să fie voluntară acolo. Haide.
Da. Poftim, ia prăjiturile.
- Încă ai maşina lui Vi? - Normal că am maşina lui Vi.
Să mergem.
Haide, drăguţo.
Haide, lua-te-ar naiba.
Dumnezeule, nu te-am trezit din nou, nu?
- Nu. - Bun. Mă bucur.
- E deja gravidă. - Bunico!
Spun şi eu. Puteam să văd hormonii.
Stai liniştită. Încearcă acum.
Funcţionează.
- Bună muzică. - Mersi.
Oricând. Du-o la mecanic s-o verifice.
- Merge bine. - Felicitări.
- Unde naiba e? - Nu ştiu.
- Când ai fost ultima oară aici? - Nu ştiu. Poate acum 10 ani.
Acum e o cofetărie.
Mi-ar prinde bine nişte cafea.
Isuse... Asta-i cea mai rea.
Centrul de Sănătate al Femeilor.
- S-a închis acum cinci ani. - Cum de-au putut să-l închidă?
Unde poţi avea un avort raţional în zilele astea?
Pentru că în zilele astea tot ce primeşti e o cafea nasoală.
Cât de avansată eşti? Când ţi-a venit menstruaţia?
- Acum 10 săptămâni. - A mea a fost acum 25 de ani.
Am avut o ceremonie, eu şi Vi.
600 de dolari pentru un avort! Ce naiba? Ăsta-i jaf la drumul mare.
Linişte.
Îmi pare rău, dar va trebui să vă cer să plecaţi.
- Poftim? - Va trebui să vă cer să plecaţi.
Când? Când ne vei cere să plecăm?
- Va trebui să vă cer să plecaţi acum. - Acum ne ceri?
- Da, ne deranjezi clienţii. - Eu sunt un client.
- Ştii ce-i un client? - Ştiu ce-i un client.
Un client e cineva care plăteşte pentru serviciile tale.
Aşa că eu sunt un client.
Ce alţi clienţi deranjăm?
- Pe ei? Ozzie şi Harriet? - Da. Pe ei îi deranjaţi.
- Nu, pe tine de deranjăm. Corect? - Da, şi pe mine mă deranjaţi.
De ce, pentru că vorbit de avorturi?
Ştii că acest loc obişnuia să fie o clinică de avort?
Ia-ţi cafeaua şi bea-o în altă parte.
Unde stai tu acum, au fost mii de sarcini nedorite terminate.
- Te rog să pleci. Acum. - Nu.
Rămân aici să mă bucur de cafeaua asta la filtru de 3 dolari.
Şi mai am o informaţie pentru tine: toate cafelele sunt la filtru.
Nu trebuie să spui cafea "la filtru". Pentru că-i un pleonasm.
Dumnezeule, curge atât de bine!
E cea mai bună cafea la filtru pe care am putut-o s-o vărs vreodată.
E absolut fascinant. Uită-te.
Soro, lasă-l undeva pe Ozzie şi sună-mă.
- Uită-te, nu-i frumos? - Bine...
- Îţi scriu numele aici. - Îmi pare rău. Să mergem.
"Cretinule." Cum adică îţi pare rău?
- Lui trebuie să-i pară rău. - Îmi pare rău.
- Cafeaua presată franceză. - Ce?
- Cafeaua presată franceza nu curge. - Se pare că nu.
- Cine-i băiatul? - Ce?
Presupun c-a fost un penis implicat.
- Cine-i? O aventură de-o noapte? - Nu.
E prietenul meu, ceva de genul. Nu ştiu.
Nu ştii? Dacă tu nu ştii, cine să ştie?
Trebuie să-mi aducă banii până acum.
Bine.
- Şi? - Şi nu i-a adus şi nici nu m-a sunat.
I-am dat mesaj de sute de ori.
Bine. Asta-i şi problema lui.
Înţelegi asta, nu? Înţelegi?
Da, înţeleg, dar...
- Nu el e cel care-i gravid. - Asta-i problema, nu?
Nu-i cel care-i gravid. Ar face pe el dacă ar fi.
Ar găsi banii într-o clipită dacă ar şti că se umflă
- ca şi după ce-ai mâncat o lubeniţă. - Da.
- Hai să-l vedem. - Stai. Pe cine? Nu. Cam?
- Nu-i o idee bună. - Cam? Ăsta-i numele lui?
- Cam? - Opreşte-te. Te rog.
Iubitul sufletului meu. Cam. Mulţumesc, doamnă.
- Aşteaptă, copilo. Eu am cheile. - Opreşte-te.
- Mă calci pe nervi acum. - Nu mă fă să cad.
- Te rog. - Mi-aş putea rupe un şold.
2. Cerneala
Ce cauţi aici?
- Părinţii tăi sunt acasă? - Nu.
- Pot să intru. - Da. În fine.
Băga-mi-aş.
Trebuia să-mi aduci banii.
Da. Nu am făcut rost de ei.
Ratatul n-a vrut să ne întâlnim. Credeam c-o va face.
Dar va trebui să aduci banii, Cam.
- Cine-i asta? - E bunică-mea.
Jumate. Dă-ne jumate din bani.
Bunico, ce cauţi aici?
Va trebui să-ţi asumi responsabilitatea.
- Cum de ştiu c-am fost eu? - Poftim?
- M-ai auzit. - Nu m-am culcat cu nimeni altcineva.
Te-ai culcat cu Mike.
Da, acum un an. Şi-am folosit prezervativ.
Da, de ce n-ai folosit prezervativ? Sau, de dragul umanităţii, fă-ţi vasectomie.
- Ce? Ce-ai spus? - N-a spus nimic.
A spus că nu i-a venit perioada.
Perioada? Eşti cumva cretin? Sunteţi cumva amândoi cretini?
Nu mai învaţă pe copii educaţia sexuală?
- Bunico, mai bine ai grijă. - Uită-te la ratatul ăsta.
Unii bărbaţi n-ar trebui să aibă barbă. Faţa ta arată ca un subraţ.
Bunico, sunt serios. Nu te pune cu mine.
- Nu te pune cu mine. - Vorbesc serios. Dă-ne banii.
Nu am niciun ban, nebuno. Ţi-am mai spus.
- Dă-ne naibii banii! - Ieşi din casa mea!
Ieşi din casa mea, nebuna naibii.
Ieşi, sau te distrug. Te voi distruge.
- Mă vei distruge? - Te voi distruge!
- Opreşte-te! - M-ai lovit!
Şi te voi lovi din nou.
- Câţi bani ai la tine? - Bine, bine. Am 50 de dolari.
- Unde sunt? - În sertarul cu şosete.
Mulţumesc.
Mi-a plăcut iubitul tău. E special. Foarte carismatic.
Pot să văd de ce eşti atrasă de el.
Uite ce-am mai găsit în sertarul lui.
Miroase atât de bine. Uite, fire roşcate.
Le vezi?
Aşteaptă, Sage.
Sage, ce faci? Unde mergi, dragă?
Mama are dreptate, eşti nebună!
Pentru că l-am lovit în bijuterii pe acel tăntălău?
- Toţi vor vorbi de asta la şcoală. - Ce va spune?
- "Bunica lui Sage m-a bătut?" - Da.
- Puteai să-l omori. - Nu.
Doar dă-mi pace!
- Eşti bine? - Nu, nu-s bine! Sunt gravidă!
Sunt gravidă naibii, da?
Ai o adevărată problemă cu mânia.
Nu. Nu, nu am. Am o problemă cu nesimţiţii.
Când oamenii sunt nesimţiţi, mă enervez.
Mai ales când au fost nesimţiţi cu nepoată-mea.
Haide, am o prietenă ce-mi datorează 400 de dolari.
Poate că-i are.
Sau poţi mereu s-o suni pe maică-ta şi să-i ceri ei bani.
Nu.
Mama ta crede că-s nebună?
Asta crede ea. Crede că şi eu sunt nebună.
Nu eşti destul de nebună.
- Ce vrei să spui? - E doar o părere.
Trebuie să spui "du-te naibii" uneori.
Spun "du-te naibii."
N-ai spus du-te naibii acelui ratat.
Nu, se pare că n-am spus.
Mama a spus că ai probleme cu oamenii uneori.
- Isuse. - De când bunica Violet a murit.
- Spune că eşti filantroapă. - Filantroapă? Ce?
- Nu, stai puţin, mizantroapă. - Mizantroapă.
- Da. - Păi...
Asta-i o afirmaţie incompletă.
Dragă, ai grijă.
- Salutare. E Deathy pe aici? - Deathy!
Aşteaptă.
- Elle. - Deathy.
- E Elle! - Arăţi bine.
- Uită-te la tine. - Nu, nu, uită-te la tine.
- Şi ea cine-i? - Nepoată-mea, Sage.
Nu pot să cred...
Nu te-am mai văzut de când erai bebeluş.
- Pe bune? - Obişnuiam să-ţi schimb scutecul.
- Acum mă simt bătrână. - Da, păi, aşa merge.
Deathy, îţi aminteşti de acei 400 de dolari?
- Dumnezeule, Elle. Pe bune? - Mi-ar prinde bine, e gravidă.
- Are nevoie de-o "Vortare"? - Da. Are nevoie de-o "Vortare."
- Doamne, îţi aminteşti? - Opreşte-te.
Aveam un număr de teatru unde o fată avea nevoie de-un "Vort".
Nu ştia că-i numit "avort."
- Credea că-i "Vort." - Un număr? E groaznic.
- Da, aşa e. - Poate.
Ce zici de acei bani, dragă? Dacă-i ai.
Isuse, aş vrea să-i am.
Bunica ta, chiar m-a ajutat acum câţiva ani.
Aveam nişte sâni ce-mi atârnau până la genunchi. Era groaznic.
- N-a fost frumos. - Şi Elle, m-a ajutat.
Şi acum ai nevoie de mine şi-s falită. Sunt din nou falită.
Arăţi bine.
Vrei un tatuaj? Asta pot să-l fac.
- Vrei un tatuaj, dragă? - Nu.
- Nu, mulţumesc. Probabil ar trebui să... - Cat durează? Unul mic?
Nu mult, dragă, maxim 15 minute.
- Ştii că desenez repede. - Ce?
Trebuie să mă gândesc. Trebuie să ne gândim la o strategie.
N-ai niciun prieten bogat? Cum rămâne cu Deanne şi Margot?
I-am trimis dracului ultima oară când i-am văzut.
Pentru că au dispărut când Vi s-a îmbolnăvit. La fel ca restul.
- Cum rămâne cu prietenii tăi academici? - Sunt faliţi şi zgârciţi.
Plus că sunt în Santa Cruz. Avem nevoie de bani astăzi.
- De la ce vine O? - Nu-i un O. E un cerc.
- A fost cel mai rapid. - Da, dar seamănă cu litera O.
- Credeam că-i de la "orgasm." - Sigur. De acolo e.
Nu-i cumva de la "Olivia"?
Nu-i numele iubitei tale? Olivia?
Nu-i poţi cere ei banii?
- Nu am o iubită. - Mama a spus că ai.
Şi că o cheamă Olivia.
Ştiam că nu trebuie să-i spun ceva.
- De ce nu? - Dumnezeule, mult poate să judece.
- Judecătoarea Judy. - Da. Judecătoarea Judy.
- Nu ai şi-un tatuaj cu Violet? - Ba da. Am.
Îţi lipseşte? Violet?
Îmi lipseşte tot timpul.
Mare poveste de dragoste, între tine şi Vi.
Desigur, a suferit foarte mult.
Ce vrei să spui cu asta?
Nimic, dragă. Ştii că eşti foarte dură.
Dar de asta te iubim.
Toţi au crezut că Vi e un înger. Ea a fost cea temperamentală.
Îmi amintesc.
- De la ce vine O? - O e o literă importantă pentru femei.
- Ovare. Origami. Originalitate. Orificiu. - Bine zici.
- Osuar. Obscen. Obsesiv. Onestă. - Olivia.
Dacă tot rimează, da.
Şi am terminat.
Minunat cerc.
Cât crezi că valorează primele ediţii?
- A ce? Cărţilor tale? - Nu ale mele.
- Alea nu valorează nimic. - Dar eşti faimoasă.
Nu. Am fost bine cunoscută acum 40 de ani.
Dar am nişte prime ediţii valoroase.
- Carla le-a vrut. - Cine-i Carla?
Deţine cofetăria Bonobo. Am să-mi vând primele ediţii.
Probabil valorează câteva sute de dolari, aşa c-am să-i fac pe plac.
Ţi-am spus, Sage, că am nevoie de puţină relaxare.
Bun, 65 de dolari. Împrumut de la mâţă pentru mâţă.
- Câte puţin şi se tot adună, nu? - Da, ai dreptate.
Să nu fii o străină, da?
Vezi?
3. Maimuţele
Aveţi două mesaje vocale noi.
Primul mesaj primit astăzi la ora 11:03.
Al doilea mesaj primit astăzi la ora 11:04.
Nu mai aveţi niciun mesaj.
- Sage, scumpo, eşti bine? - Nu. Nu sunt bine.
- Vrei suc cu ghimbir? - Urăsc sucul ăsta.
Îţi place. Obişnuiam să bem când serveam ceai, îţi aminteşti?
Credeai că bei ceai, dar puneam suc de ghimbir în ceainic.
- E aproape 12:30. Haide. - O să fie în regulă.
- Cum o să fie în regulă? - O să vindem primele ediţii.
Haide, verifică-le.
Vei vedea. Nenorocita de Carla o să fie ca maimuţa după banane.
Într-o seară la cofetărie, a încercat să mi le cumpere pe loc.
- Ce-i asta? - Ce-i Misticul Feminin?
Mă întrebi ce-i Misticul Feminin?
Caracterul din X-Men.
Ce?
Vrei să caut pe Google să văd cât costă pe eBay?
Bună idee. Caută pe Google. Pe eBay. Orice-ar fi.
Misticul Feminin, de Betty Friedan.
Ştii în Vrăjitorul din Oz, când cortina este dată la o parte
şi toţi văd că vrăjitorul este unul fals?
Pentru că Toto, câinele, a tras cortina.
Betty a fost ca Toto.
- Nu-i o metaforă perfectă. - 53.90 de dolari.
Cinci sute treizeci şi nouă de dolari?
Nu, 53 de dolari şi 90 de cenţi.
- E una de vânzare pe eBay. - Prostii!
Nu. Uite. "Prima ediţie, condiţie bună, 53 de dolari şi 90 de cenţi."
Lasă-mă să văd.
- Isuse, cum poţi să citeşti aşa ceva? - Ce-i asta, pata de vin?
Probabil. Am să iau câteva cărţi.
Uită-te aici, Simone de Beauvoir, Floarea Vieţii. Autobiografia.
Îndrăznesc să întreb dacă ştii cine-i Simone de Beauvoir.
- Nu. N-am idee. Se pare că-s idioată. - Se pare că eşti.
- Du-te naibii. - Ce?
Du-te naibii, bunico.
Nu-i rău.
Nici tu nu ştii cine-i Mistica.
Ai dreptate.
- Ce-i un bonobo? - O maimuţă avansată.
Femelele conduc spectacolul, se masturbează mereu
şi nu au războaie, spre deosebire de cimpanzei şi oameni.
Crezi că femeile sunt mai bune decât bărbaţii?
- Bărbaţii sunt în regulă. Tata a fost unul. - Al meu a fost o spermă.
Donator. Mama ta a fost ocupată. Nu o învinui.
A fost o decizie validă.
Măcar sperma nu-ţi învineţea ochiul pentru că răspundeai înapoi.
Aş fi vrut ca măcar să facă rost de numele donatorului de spermă.
Singurul lucru ce-l ştiu e că trebuie să aibă păr creţ.
Carla.
- Străino. - Ţi-am adus cărţile.
- Ce cărţi? - Cărţile ce le-ai vrut atât de mult.
- Bine... - Am, uite, Misticul Feminin.
Prima ediţie, semnată.
Acea pată de vin? Lăsată chiar de Betty Friedan.
Asta-i Simone de Beauvoir.
Germaine Greer, Femeia Eunucă.
Şi te las să ai şi cartea asta, Eileen Myles, care-ţi schimba viaţa.
Da. Nepoata mea le-a căutat, valorează mulţi bani, sute de dolari.
- Da? - Da.
Dar te las să le ai pentru 515 dolari, cu banii jos.
- Ce cauţi aici? - Ce cauţi tu aici?
N-ar trebui să lucrezi astăzi.
Laurel a fost bolnavă şi Carla mi-a cerut să vin în locul ei.
- Ce cauţi aici? - Am venit să vând nişte lucruri.
Cărţile. Pe care Carla le-a vrut.
De ce vinzi acele cărţi?
- Am nevoie de nişte bani. - Ţi-ai tăiat cărţile de credit.
- De ce-ai face asta? - Aia-i quesadilla mea?
Da. Scuze. Poftim.
- Vrei să le cumperi sau nu? - Nu ştiu. Mă gândesc.
- Ai Tabasco? - Nu, am Tapatio.
- Bine. Orice-i bun. - Ai spus că vrei să le cumperi.
Mă gândesc.
- Ea e nepoata ta? - Da, sigur.
Sage, ea e Olivia.
- Bună. - Am văzut poze cu tine.
- Pe bune? - Da.
E o surpriză să te întâlnesc aici, astăzi, aşa, dar e în regulă.
Băga-mi-aş.
Carla?
- Ce spui? - Păi...
Îţi dau...
60 de dolari pe ele.
Pe toate? 60?
- Ai nevoie de bani? - N-am nevoie de banii tăi. Mersi.
- Dacă ai nevoie... - Glumeşti, Olivia?
Valorează mai mult de 60 de dolari.
- Pot să-mi rezolv singură problemele. - Pe bune?
- Eşti sigură? - Încetează să fii atât de drăguţă.
Încetează să fii atât de rea. Încetează să fii o nesimţită!
Eu? Rea? Eu nu-s rea. Măcar nu-s ipocrită.
- Acum sunt ipocrită. - Da, într-adevăr.
M-ai sunat mai devreme? M-ai sunat şi-ai închis de două ori?
Da.
- Şi ştii de ce? - Nu ştiu.
- Nu ştiu de ce. - Pentru că vrei putere.
Vrei să-ţi exerciţi stăpânirea asupra mea.
Vrei să fii Bonobo alfa.
- Nu. - Mergeţi afară.
Pot să-mi primesc sosul, vă rog?
Şi tu de ce nu poţi să dai un salar decent, zgârcita naibii.
- Cum mi-ai spus? - M-ai auzit bine.
Nu eşti o feministă.
Ar trebui să fie ilegal, salarul pe care-l dai acestor copii.
- Nu-s un copil. - Probabil că-i ilegal.
Nu eşti un bonobo, Carla. Eşti o gorilă.
Eşti o gorilă masculină cocoşată.
- Ştii ce, bunico... - Nu-mi spune bunico!
- Cum ar trebui să-ţi spun? - Ce naiba-i cu tine?
Scoate-ţi capul din fund.
Pentru Dumnezeu, întoarce-te şi dă doctoratul.
Nu mai lucra în magherniţa asta.
Dă-o naibii.
- Până aici. Ţine. - Bine.
Ia-ţi cărţile pătate şi ieşi din cofetăria mea.
- Nu le vreau. - Du-te naibii! Nu vreau să le ai.
Ia-ţi cei 60 de dolari, şi bagă-i în fund!
Pot să primesc sosul picant?
Dă-mi sacoşa. Dă-mi naibii sacoşa!
De ce te comporţi de parcă ultimele 4 luni n-au însemnat nimic?
- Pentru că n-au însemnat. - Te urăsc!
- Minunat! - Aş fi vrut să nu te fi întâlnit.
- N-ai făcut-o niciodată! - De ce?
Nu m-ai lăsat să văd cine eşti cu adevărat niciodată. Din cauza asta?
- Exact din cauza asta. - Prostii!
Am văzut cine eşti. Am văzut, egoista naibii!
- Şi tot am rămas lângă tine! - Şi medalia ta-i în poştă.
- Am s-o înapoiez! - Inapto! Inocento!
Solipsisto! Scriitoare de casă!
Mă bucur că te-am cunoscut. Pa.
La naiba!
- Sigur poţi conduce? - Sunt bine.
Şi poţi să-mi spui bunică. Doar că am izbucnit atunci.
Ştiu.
De ce ţi-a spus "scriitoare de casă"?
Pentru că aşa obişnuiam să-mi câştig pâinea.
Mergi într-un loc, o facultate privată, de obicei
pentru că acolo au bani.
Citeşti, predai câteva seminare apoi pleci, că nu ai titularizare.
Şi de ce ţi-a spus aşa?
Pentru că n-am suferit din cauza asta. Dar am avut un copil.
Obişnuiam s-o duc pe maică-ta cu mine când era mai mică.
Mult timp l-am petrecut în maşină eu cu maică-ta.
Măcar învăţ insulte noi.
Prietenele mele îşi spun "curvă", "târfă" şi "prostituată."
Sunt nişte prostii.
Cine-s aceste prietene?
Crezi că sunt una? Crezi că sunt o curvă?
Nu.
Şi nu vreau să mai foloseşti acest cuvânt.
- Ce se aude? - Aşa sună maşina.
Poate ar trebui să ne oprim să băgăm nişte benzină.
- E drăguţă. Olivia. - E drăguţă.
Asta înseamnă "Olivia." "Cea mai frumoasă."
- Aşa că ce face cu mine? Nu? - Nu.
- La asta te-ai gândit. - Nu, serios.
Nu m-ar fi lăsat în pace.
Mi-a trimis un eseu ce l-a scris despre munca mea.
Mi-a cerut dacă ne întâlnim la o cafea.
Am fost atât de fraieră încât am acceptat.
Şi a fost drăguţă. Şi foarte isteaţă.
Ăsta-i adevăratul afrodiziac.
Am scris în ultimele 4 luni mai mult decât în cei cinci ani de dinainte.
Asta face sexul bun cu tine. Oricum, s-a terminat.
Cum arăt?
Cum îmi stă în profil?
- Ce? - Nu contează.
- Bunico, mai ai alte idei? - Da.
Din păcate am.
4. Căpcăunul
- Ce? - Nu. Nimic.
Aşteaptă în maşină. De fapt, vino cu mine.
- Karl. - Elle.
- Ce surpriză să primesc apel de la tine. - A trecut prea multă vreme.
30 de ani, Elle.
Au trecut 30 de ani de când nu ne-am mai văzut.
- Suntem cu 30 de ani mai bătrâni. - Aşa merge treaba.
Nu merge invers.
- Cine-i domnişoara? - E nepoata mea, Sage.
- Bună. - "Sage." Bun nume. Pătrunzător.
- Vrei dovlecel pane? - Mi-e bine. Nu.
- Tu vrei? - Nu. Mulţumesc.
Dar porumb? Am fiert nişte porumb.
- Porumb da. - Haide.
- Sage, sigur nu vrei? - Nu, mulţumesc.
Am o dereglare la stomac. Aşa că...
- Cine-s aceşti oameni? - Nepoţii mei.
Ai nepoţi acum?
Da. Nu eşti singura care are voie să aibă nepoţi.
- A câta sotie-i asta? - Soţia numărul patru.
Copilul numărul cinci. Nepoţii 9, 10 şi 11.
- Isuse, eşti patriarh. - Da. Sunt biblic.
- Cum e porumbul? - E bun.
Mănânci cu proprii dinţi?
- Trebuie să întrebi? - Mereu ţi-ai făcut griji pentru ei.
- Ai avut mare grijă de ei. - Da. Obişnuia să-mi spună
- spală-te pe dinţi sau îi vei pierde. - Da?
Dinţii sunt singurul lucru ce-l vedem la o persoană
ce arată la fel când sunt morţi.
Când cineva îţi zâmbeşte, îţi arată scheletul.
- E înfiorător. - Este.
- Eşti căsătorit acum? - Acum, nu.
Sunt un burlac.
Sage, lasă-mă să discut cu Karl. De ce nu mergi afară, să te uiţi prin jur?
Bine.
O să mă ceri în căsătorie?
- Acum că sunt disponibil? - Din păcate nu.
Mă întrebam doar dacă o soţie va apărea de nicăieri.
Doamne fereşte.
Vrei să fumăm nişte iarbă?
Sigur. De ce nu?
Te referi la afaceri.
Nu credeam că o să am o petrecere astăzi.
- Vrei o bere? - Da.
Cum e partenera ta? Daisy?
Te rog.
- Violet. - Aşa.
- Cum e Violet? - A murit.
Acum un an jumate. Violet e moartă.
- Îmi pare rău. Chiar îmi pare. - Mersi.
Mi-ai spus că dacă am nevoie de ceva, ar trebui să vin la tine.
Am spus aşa ceva?
Da, se pare c-am spus.
Acum o sută de ani.
Am nevoie de 500 de dolari. Poftim.
O să-i înapoiez în câteva săptămâni.
Deci nu eşti aici să fumezi un joint cu un vechi prieten?
Desigur, sunt aici pentru asta. Dar am nevoie de 500 de dolari.
Cred că nu prea ai prieteni.
- Nu curenţi. - Se pare că nu.
Ai stat mereu bine cu banii, m-am gândit că mă poţi ajuta.
La ce-ţi trebuie?
- Chirie. - Pentru chirie?
Da.
- De ce nu-i ceri fiicei tale? - Nu mai vorbim atât de des acum.
Păcat.
E dureros să te văd, Elle.
Cum naiba să spui un asemenea lucru unei femei?
Nu ştiu. Mi-a venit în minte.
Poate că devin moale. Menopauză masculină, poate.
Ai trecut de menopauză. Amândoi am făcut-o.
E dureros să te văd, pentru că mă face să mă simt bătrân.
- Îmi place bătrână. Tinerii sunt tâmpiţi. - Şi noi am fost, cu siguranţă.
- Poţi să-mi împrumuţi nişte bani? - Sigur.
- Vreau totuşi ceva în schimb. - Ce anume? Ce doreşti?
Un sărut.
- Ca un pact? - Nu, un sărut. Unul adevărat.
- Şi apoi îmi vei da banii? - Da.
Bine.
Să terminăm odată.
De dragul vremurilor bune.
Acum vreau să faci dragoste cu mine.
O singură dată. De dragul vremurilor bune.
Du-te şi fă-o singur, Karl.
N-am cum să fac singur, Elle.
Aş vrea să pot. M-aş fi scutit de multe probleme mulţi ani.
Am să merg afară să lucrez la jeep-ul meu.
Am avut o înţelegere. Karl, am avut o înţelegere.
Măgarule.
La naiba, am avut o înţelegere!
- De ce eşti aici? - Ţi-am spus.
Sunt aici pentru că am nevoie de nişte bani.
Mi-ai greşit.
- Din nou? - A fost greşit, cum ai acţionat.
- Acum 49 de ani? - Acum 49 de ani ai greşit.
A fost greşit să mă culc cu tine, ţinând cont c-am fost lesbiană.
N-ai părut lesbiană în acele momente.
- Când locuiam pe barcă. - Da, am fost.
Doar că una confuză.
Şi acel poem ce l-ai scris? "Sămânţa Căpcăunului"?
N-a fost vorba despre tine, Karl.
Şi sigur nu eşti aici să-ţi ceri scuze?
Să-ţi ceri scuze? În sfârşit?
Ai 11 nepoţi. Şi nu poţi uita porcăriile trecute?
Pe cum îmbătrânesc, porcăriile trecute ies la suprafaţă.
Ies la suprafaţă.
Nu crezi că şi acum ies?
Uite, Elle...
Nu eu sunt cel ce-a apărut din neant.
Tu eşti cea care a venit aici. Aşa că pentru ce-ai venit?
Pentru ce eşti aici?
Sunt aici pentru că am nevoie de nişte bani
şi sunt singura idioată pe care o cunosc că şi-a tăiat cărţile de credit
să demonstreze ceva.
Sage!
La naiba, ştiam că-i o greşeală să vin aici.
Eşti acelaşi nenorocit egoist care ai fost mereu.
Sage! Vino, să mergem.
Stai puţin.
Bine. Pot ajuta.
Poţi?
Dacă ai nevoie de ajutorul meu, te pot ajuta. De dragul vremurilor bune.
- Cinci sute? - Da.
Îi am. Aşteaptă.
- Nu-i... - Bunicul tău? Nu.
Bunicul tău a fost o aventură. O aventură de-o noapte.
Nici măcar nu ştiu unde e. Karl e un bărbat cu care m-am căsătorit.
- Ce? - Am locuit pe-o barcă
timp de câteva luni, şi apoi am fugit. În mijlocul nopţii.
Stai puţin. A fost înainte de bunica Vi sau...?
Normal că înainte de bunica Vi.
Pentru ce-s banii? Pentru ce-s banii cu adevărat?
Ţi-am spus, pentru chirie.
Da, mi-ai spus asta, dar eşti o mincinoasă jalnică.
Aşa că pentru ce sunt?
- Eu... - Trebuie să termine o sarcină
şi are nevoie de avort.
Nu.
- Nici gând. - Karl...
Ţi-ai pierdut minţile? Ţi-ai pierdut naibii minţile?
- Haide, Karl. - Du-te naibii.
Bine!
Îmi pare rău! Da?
Nu-mi pare rău c-am făcut-o. Dar...
Îmi pare rău că te-am minţit.
Îmi pare rău că nu ţi-am spus.
Doar pentru asta îmi pare rău.
- Dar, Karl, îmi pare rău doar de asta. - A fost şi decizia mea.
E corpul meu. A fost mereu corpul meu.
Şi apoi pleci şi porţi în tine copilul unui străin?
Am vrut un copil.
- Doar că n-am vrut un soţ. - Da.
- Şi a crescut fără un tată. - A crescut bine.
De asta nu vă vorbiţi.
Şi tu.
Ştie? Tatăl?
Da, ştie. Dar nu-i pasă. Nu vrea să-l aibă.
Măcar ştie.
Măcar ai avut decenţa să-i spui.
Dar n-am să plătesc pentru asta.
Nu pot să plătesc.
Haide. Să mergem.
- Ai avut un avort? - În subsolul cuiva. Da.
- A fost un doctor? - A spus c-a mers la şcoala medicală.
Dar mă îndoiesc.
A durut?
- Obişnuia să-ţi placă bărbaţii? - Mereu mi-au plăcut femeile.
Doar că nu m-am plăcut pe mine.
- Nu ştiu. - Ce? Nu ştii ce?
Ai dubii?
Doar...
Vreau să am o familie. Şi vreau să am copii cândva.
Dar nu acum.
Şi vreau să merg la facultate. Şi medie generală e 9.
Şi unii oameni le pot face pe amândouă. Dar eu nu pot.
Ştii ce trebuie să facem, nu?
Da.
- Sunt speriată. - Amândouă suntem.
Eşti speriată?
Am fost speriată de maică-ta de când avea 5 ani.
Aici. Haide.
Tu trebuie să fii Elle. Eu sunt Ian.
- Bună, Sage. - Bună.
Urmaţi-mă.
Ce s-a întâmplat cu, cum o chema? Tiffany?
Nu ştiu nicio Tiffany. O înlocuiesc pe Sasha.
Repede mai schimbă locul de muncă.
Cred că te simţi acum între ciocan şi nicovală.
- Mă bucur să te întâlnesc în sfârşit. - Haide. Să mergem.
Intraţi.
Uite-o.
- Ce-i chestia pe care stai? - E un birou de alergat.
E un pleonasm.
- Şi a fost o glumă. - E de discutat.
Ce se petrece?
- Spuneţi. - Nu fii atât de autoritară.
De ce eşti aşa autoritară?
Ştii ce, mă nelinişteşti.
Amândouă mă neliniştiţi.
Apărând aici aşa. În mijlocul zilei?
Ce se petrece? De ce nu eşti la şcoală?
- Pentru că am pauză. - Desigur.
- Eşti gravidă? - Ce?
Te rog nu-mi spune că eşti gravidă.
Dumnezeule.
- E gravidă. - Băga-mi-aş!
Băga-mi-aş!
Ar trebui să te... Nemernico! Ar trebui să te omor, ştii asta?
Ce s-a întâmplat cu acea cutie de prezervative ce ţi-am luat-o?
Le-ai mâncat? Au fost o sută în acea cutie!
- Vezi că au venit cei de la 16:30. - Ce?
Să le spun că eşti ocupată? Să le spun că întârzii puţin...
Spune-le că o să ne vedem în camera de conferinţă, cea mică.
Da? Şi voi două, nu mergeţi nicăieri. Mă întorc în 15 minute. Nu plecaţi.
Nu plecaţi.
Ia clienţii şi du-i în camera de conferinţa şi apoi adu-mi o cafea.
Nu. Aşteaptă puţin! Cafeaua prima oară apoi clienţii.
Nu plecaţi!
Dumnezeule!
- Ar trebui să plecăm. - Da.
- Mai bine nu. - Ce?
Ce prostie.
Nu are nevoie de-o cafea.
5. Copiii
E doar vina mea.
- Nu-i. - Ba da.
Pentru că te-am lăsat singură, având prea mult timp liber.
- Nu trebuie să fiu supravegheată. - Se pare că trebuie.
Orice idiot ar trebui să vadă că trebuie să fii supravegheată, nu?
- Vrei să spui că sunt "orice idiot?" - Care-i implicarea ta?
Implicarea mea e că-s bunica ei. Şi sunt mama ta.
- Da, dar ce cauţi aici? - Sunt aici pentru suport.
I-ai lăsat să folosească casa? Pentru sex?
Nu-s peşte.
- Cat timp ai? - Zece săptămâni.
Slavă Domnului. Primul trimestru.
Presupun că vrei...
- Să ai un avort. - Da.
Bun.
- Cine-i? Micul ciudat? - Da.
Pe bune? Sage!
Nu mai suntem împreună.
- Dacă am fost vreodată. - Ţi-am spus că-i un ratat.
- Nu ţi-am spus că-i un ratat? - Ba da, mi-ai spus.
- Şi-ai avut dreptate. - Am avut dreptate.
- Da. - Bun, şi nu ai niciun ban.
I-ai cheltuit pe toţi pe pantofi şi alte porcării.
Dar mi-ai confiscat cardul, ceea ce n-a fost corect.
M-a costat 2.000 de dolari să repar uşa de la garaj.
Frână. Acceleraţie.
Şi presupun c-ai mers la ea după bani, şi ea nu are, aşa că ai venit la mine.
Am dreptate?
Ai sărit nişte paşi, dar ai dreptate.
- Ce-ai făcut cu acele prezervative? - Le-am folosit.
- Tu şi rozătoarea? - Da.
Ştii ce? Poţi să-ţi iei altele. Nu eu le-am făcut. Nu eu le-am cusut.
Ştiu. Nu trebuie să strigi la mine.
Ăsta nu-i strigat. Îţi arăt eu ce înseamnă să strig.
Trebuie să-ţi facem o programare la o clinică.
Nu, nu. Am deja programare la 17:45.
- Astăzi? - Da.
Asta înseamnă într-o oră. Nu te pot duce acolo la 17:45.
Pot s-o duc eu. Dacă plăteşti.
- Cat costă? - Avem nevoie de 500 de dolari.
- Isuse. Nu ai 500 de dolari? - În acest moment nu am.
Şi mi-am pierdut cărţile de credit.
Presupun că asta mă face o persoană rea.
Tu ai spus-o, nu eu.
Copilo, ai nevoie de-o bătaie zdravănă.
Aş vrea să te văd că încerci. Haide. Să mergem.
Trebuie să ajung la un bancomat.
- Nu aveai de gând să-mi spui, nu? - Nu ştiu.
Sincer, nu. Nu aveam de gând.
De ce?
Că am fost speriată.
- De ce? - Pentru că eşti înfricoşătoare.
- Sunt? Şi ea nu-i? - Nu am venit aici să ne certăm.
Nu, ai venit aici după bani.
Nu ţi-am cerut nimic ani de zile.
Bravo ţie.
Au fost lucruri pentru care am vrut să plătesc. Asistente.
N-a fost decizia mea. A fost a ei. Ştii cât de privată a fost.
Pe bune? Şi tot acest timp credeam că tu eşti prea mândră să accepţi ajutor.
Sunt foarte dezamăgită de tine.
Foarte. Credeam că totul merge bine.
Credeam că devii responsabilă.
- Oamenii fac greşeli. - Sunt conştientă.
Trăiesc din a face curat după greşelile altor oameni.
Şi nu-s greşeli, sunt alegeri! Poftim.
Sună-mă când s-a terminat.
Trebuie să merg.
- Tu voiai să-mi spui? - Nu depinde de mine.
- Depinde de ea. - Eşti groaznică.
Eşti o mamă groaznică.
- Sunt o mamă groaznică? - Da.
Spre norocul tău n-am fost singura ta mamă.
- Nu. Slavă Domnului. Mulţumesc lui Vi. - De ce nu încerci să fii mai mult ca ea?
Voi încerca totuşi să fiu o bunică mai bună.
Haide.
A mers mai bine decât am crezut.
O nesuferită. Doamne, e răsfăţată.
Ce nesuferită. Vi a răsfăţato.
Vi a vrut să ia toate deciziile părinteşti.
Şi oamenii au crezut că eu sunt cea care controlează.
- Nu vom ajunge la timp. - O să ajungem, nu-ţi face griji.
Dacă acest nenorocit se trage deoparte!
Tâmpitule, cretinule, mişcă-te!
Calmează-te.
Ce vrei să spui? Vrei să ajungi acolo, nu?
- Dar nu condu atât de repede. - Haide, mişcă-te!
- Nu mai striga! - Nu strig! Am strigat? Nu!
Isuse, haide cretinule, dă-te. Mişcă-te!
- Am să merg în iad? - Ce?
- Am să merg în iad? Dar dacă-i adevărat? - Despre ce vorbeşti?
Împreună cu alte milioane de femei care au avortat?
- Da. Împreună cu ele. - Nu cred într-un Dumnezeu răzbunător.
Când eşti mort, eşti mort. E întuneric. Sfârşit.
Gol. Obişnuieşte-te.
Şi nu plânge. Nu te da bătută.
- Nu mai plânge, eşti masochistă... - Nu plâng acum!
Haide, dă-te! Haide, cretinule! Dă-te!
Nu-ţi face griji.
- Ce naiba-i cu tine? - Un moment.
Maşina face aşa la început. O secundă.
Doamne, băga-mi-aş!
Isuse.
Îmi pare rău.
Poftim?
Am spus că-mi pare rău.
- Bun. - Aşteaptă.
- Unde mergeţi? - La o clinică medicală.
Nepoata mea se operează.
O să fie bine, dragă.
- Ce fel de operaţie. - E o chestie feminină.
Isuse. Nu-ţi face griji, vom ajunge acolo.
Linişte! Nu aud ce zice!
- Linişte? Tu să faci linişte! - Nu, tu să faci!
- Tu să faci! - Ba tu să faci!
Ajunge!
- Mersi că ne-ai dus. - Mulţumim.
Continuă să mergi.
- Nu-ţi omorî copilul. - Ignor-o.
- Copilul tău are unghii. - Nu până la 22 de săptămâni.
Curvă criminală de copii ce eşti!
Aşa vorbeşti în faţa acelei fetiţe?
Dacă intri acolo, Dumnezeu te va trimite în iad!
- Du-te, dragă. O să vin imediat. - Stai. Ce? Bunico, nu!
Bună, scumpo.
Ştii, e o lume vastă ce nu trebuie umplută cu ură şi de oameni cu minte îngustă.
Dumnezeule!
Are programare la 17:45. Sage Reed.
Am întârziat puţin.
Da. Şi bunica mea trebuie verificată.
- Nu. - Ce s-a întâmplat cu tine?
Am fost lovită de-o plămădeală rea. Nu-i nimic. Sunt bine.
Bine. Doctorul va veni imediat. Puteţi lua loc.
Sage?
- Da? - Sunt dr. Yang.
Am auzit c-au fost incidente afară. Bunica ta e în regulă?
Bunica ei e bine. Nu-i inconştienta sau ceva.
Am înţeles. Dar aş vrea să te verific.
- A făcut-o deja asistenta. - Ştiu. Dar vreau să mă uit şi eu.
- Pot să vin? - Sage, va trebui să vorbeşti
cu consilierul nostru puţin, să trecem peste unele lucruri.
Poate să vină bunică-mea cu mine?
E o chestie privată, doar să ne asigurăm că eşti de acord şi că ai luat tu decizia.
Dar cine s-o ia?
E o asigurare că nu se simte presată sau nu are teamă cu privire la procedură.
Tracy te va duce la consilier care-i drăguţ aşa că nu trebuie să-ţi faci griji.
Mă bucur să aud asta, dar am să fiu acolo pentru că ea-i nepoata mea.
E în regulă. Voi fi în regulă.
Sage, voi fi aici.
Am să te aştept aici în caz că doreşti ceva şi dacă se ia cineva de tine, au pus-o.
Ştiu.
Sage, urmează-mă, te rog.
Nimeni nu se ia de ea. Pe aici.
Du-te înainte. Te urmez. Pot să am grijă şi singură de mine.
Simţi ameţeală?
Văd o lumină orbitoare într-un ochi, acum în celălalt.
- Nicio ameţeală? - Nu.
- Greaţă? - Nu.
Ţi-am spus că-s bine. Ai grijă de nepoata mea.
- Ai grijă de ea. - Voi avea.
Ai face bine.
Dacă o răneşti, voi veni după tine, şi nu glumesc.
N-am s-o rănesc.
O să faci o procedură D şi C?
Nu facem o chiuretare în acest stagiu al sarcinii.
Nu în această clinică.
- Dar ce faceţi? - Vom face o aspirare.
E mai puţin dureros pentru uter.
- Cred că nu-s mai vremurile vechi. - Nu.
- Cat de mult o va durea. - Va fi puţin deranjant.
Ar putea avea crampe după.
- Dar procedura n-ar trebui să doară. - A mea a durut.
- A fost un coşmar. - Cum ai spus şi tu,
nu mai suntem în vremurile vechi. Cel puţin nu aici.
Am să te duc în camera de aşteptare a Femeilor Sănătoase.
Interesant nume.
Ce faci aici?
Am anulat unele lucruri. E bine?
A intrat acum 20 de minute.
- Ce s-a întâmplat cu ochiul tău? - Chestii obişnuite.
Dumnezeule.
Vrei cafea? Pot să merg după cafea.
- Nu, mi-e bine. - Da. Bine.
Nici eu nu mai am nevoie de cafea.
Cum se simte?
- Speriată? - Da. Normal.
Vorbesc despre sentimentul lipsei totale a puterii.
Copiii.
Îmi lipseşte. Îmi lipseşte mama Vi.
Aş vrea să fi fost aici. Să vorbesc cu ea despre asta.
Ar avea ceva de spus.
- Aş vrea s-o întreb cu ce-am greşit. - Cine a spus c-ai greşit cu ceva?
- Suntem aici, nu-i aşa? - Mai bine dacă nu eram.
Bună, dragă.
- Ce faci aici? - Am anulat unele lucruri.
Sage, am vrut să fiu aici. Doar...
M-ai luat prin surprindere.
- Cum eşti? - S-a descurcat de minune.
Ne vedem în două săptămâni.
Aminteşte-ţi să-ţi iei temperatura zilnic şi sună-ne dacă-i mai mare de 37 cu 4.
Avem o asistentă disponibilă nonstop în caz că ceva nu-i bine.
- O duce cineva pe Sage acasă? - Eu. Eu sunt mama ei.
Bun. Poţi trage maşina în spate. Jill şi Wendy au plecat.
Nu vreau să ştiu.
Jill şi Wendy...
Mă întreb care din ele m-a plesnit.
Cred că lovitura a fost de Wendy.
Am crampe.
- Doare? - Da.
- Au spus că-i normal. - Da.
- Doamne, îmi vine să plâng mereu. - Plângi atunci.
Dacă nu plângi acum, când naiba o să mai plângi?
Dumnezeule.
Bun, să mergem.
Să te ducem acasă.
Ai fost foarte rea cu mine mai devreme.
- Ştiu. - Nu încerc să-ţi ruinez viaţa.
Ştiu.
Nu-s perfectă. Nu suntem perfecţi. Tu nu eşti perfectă.
- Ştiu asta. Sunt foarte conştientă. - Atunci nu mai fi o nesuferită.
Voi încerca.
Vorbesc serios.
Şi tu nu te mai întâlni cu acel ciudat.
Bunica l-a bătut de numa.
- Ce? - Da. Aşa e. Nu glumeşte.
- Aş fi vrut să văd asta. - Mai bine nu.
- Ai nevoie să te duc undeva? - Nu. Du-o acasă.
Trebuie să meargă acasă. Am să chem un taxi.
- Probabil ar trebui să-ţi mulţumesc. - Fă-ţi de cap.
Are dreptate.
Sunt nervoasă. Sunt foarte nervoasă.
Şi bătăuşă, şi nu ştiu de unde le moştenesc.
Nu mai spune.
Mi-ai dat totuşi dinţi perfecţi.
Ai face bine să ai grijă de ei, dacă nu îi vei pierde.
Aş vrea să trec pe la voi mâine, să văd ce face.
Vino.
Rămâi şi la cină, dacă vrei. Am să comand pizza.
Bine.
Mulţumesc.
6. Libelule
Va fi scump să schimb arborele cotit.
- Ai schimbat uleiul? - Da.
Ţi-ai verificat ochiul vânat?
Ţi-ai dat cumva cu capul de volan?
Da.
Ai pe cineva?
- Poftim? - Ai pe cineva care să te ia?
Nu.
Am să-ţi chem un taxi.
Bine.
Mersi.
Violet.
Doamne, m-ai făcut să râd.
Ştiu.
Şoferule, vreau să faci o oprire.
- Aşteaptă-mă aici, te rog. - Va trebui să mă plăteşti acum.
Da, desigur. Dar să aştepţi după mine.
- Cat timp? - Cinci minute.
Da, bine. Nicio problemă.
Elle.
- Ce s-a întâmplat cu tine? - Nimic. O fetiţă m-a lovit.
- Ce? - A fost un boomerang karma.
- Oricum, sunt bine. - Intră.
- Nu, nu. - Intră, vreau să-ţi dau nişte gheaţă.
- Nu. Ai companie. - Intră. Nu, doar intră.
- Chiar nu... - Eu...
Rahat.
- Ei sunt părinţii mei. - Da, Isuse...
- Mike şi Francesca. - Bună.
- Mamă, tată, ea e Elle. - Ce mai faceţi?
Sunt o prietenă a fiicei dvs.
Am auzit multe despre tine.
- Mi-au plăcut poeziile tale. - Mulţumesc.
- Le-am citit în facultate. - Desigur.
- Am mers pe studii majore. - Felicitări.
Libelula a fost poezia mea preferată.
Îmi muşti din aripi, Mă ataci prin surprindere
Cuţitul evoluţie Presând gâtul meu
Dă, poezia asta e antologizată.
Sincer, nu-i favorita mea, la un nivel tehnic.
Cum de te-ai oprit?
Oamenii s-au oprit să mai citească.
- Poftim, doar... - Nu, dragă. Mulţumesc foarte mult.
- Cred că se umflă... - Mi s-a pus gheaţă. Pe bune.
Şi cred că nu se mai poate face nimic. Am să vă las acum.
Mă aşteaptă un taxi afară. E atât de băgăreţ.
Am venit doar să-ţi dau astea.
- Sunt primele ediţii. - Ştiu ce sunt.
Da, desigur.
A fost o plăcere, şi acum îmi voi lua rămas bun.
A fost o plăcere să vă cunosc.
Revin imediat.
- Isuse... - Nu începe!
Elle.
- Da? - Unde mergi?
Acasă.
Pentru asta ai venit? Să-mi dai nişte cărţi?
Nu.
Nu, nu de asta am venit.
Normal c-au însemnat ceva pentru mine.
Mi-a plăcut să fiu îndrăgostită de tine.
Nu m-am gândit că o să mai simt aşa ceva din nou.
Ai o viaţă minunată în faţa ta.
Şi doar asta-mi doresc pentru tine.
Vreau să ai ce am avut şi eu.
A fost o zi lungă şi aş vrea să ajung acasă să mă pun să scriu ceva.
Şi tu ar trebui să mergi acolo să vezi dacă le mai trebuie sare sau ceva.
Bine?
- Pa. - Pa, Elle.
Nenorocitul.
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta
OpenSubtitles.org require your login in BSPlayer CTRL+P > Subtitles > Online Subtitles