DIMENSION FILMS prezintă
29 OCTOMBRIE 1998
Fir-ar să fie !
- D-nă Whittington, ce mai faceţi ? - Mi-au spart casa.
- Pe bune ? - Pe bune.
Nu v-a spus nimeni că fumatul pasiv ucide ?
Ba da, dar au murit cu toţii.
Da, adresa este Cypress Pond, nr. 4946.
Bun, mulţumesc. Au zis că ajung cam într-un sfert de oră.
Jimmy, unde te duci ?
- Să vă verific casa. - Nu, aşteaptă să vină poliţia !
Şi atunci cum o să ne mai distrăm ?
- Vii ? - Mai bine rămân să o protejez.
Aşa deci...
Am înţeles.
Ar fi bine să nu vă puneţi cu mine !
Jimmy a fost deja suspendat de cinci ori deja, că a dat cam tare cu crosa !
Rahat...
- Totul e în regulă, nu e nimeni. - Eşti sigur ?
- Am verificat în camere şi debarale. - Şi nu lipseşte nimic ?
Nu cred. Dar v-au cam devastat biroul.
- Biroul ? - Da, e o mizerie.
Şi v-au cam "aranjat" şi bucătăria. Noapte bună.
Şi poliţiştii lu' peşte...
Perfect.
- Ai luat bere ! Mişto ! - O s-o facem lată.
- Să mergem şi la ăştia de peste drum. - Termină !
Rahat !
- Ajutor ! - Totul pare în regulă.
Poliţia. E cineva acasă ?
Aici, pentru Dumnezeu !
O spargere aici, la Cypress Pond, nr. 4946.
- Bobby... - Ai găsit ceva ?
Se pare că mai avem o spargere.
- Ce, altă spargere ? - Da...
- Şi cine, mă rog, locuia aici ? - Marion Whittington.
Asistenta d-rului Sam Loomis, psihiatrul care a murit nu demult. Ea avea grijă de el.
Am văzut ceva la "60 Minutes" despre el.
Era tipul care l-a căutat toată viaţa pe criminalul ăla din Haddonfield.
- Michael Myers. - Şi doar nu crezi că Michael Myers...
- Nu i-au găsit niciodată cadavrul. - Asta a fost acum 20 de ani.
- Fir-aş al naibii... - Loomis era obsedat de Michael Myers.
Adevărate dovezi de dragoste...
- Îi avertizez pe ăia din Haddonfield. - N-are cum, Fitz.
- Aşa, de precauţie. Mâine e Halloween. - Spune-le să caute un moş cu Alzheimer.
Tipul ar fi mai tânăr decât mine ! Aveam 15 ani când şi-a omorât sora, în 1963.
Fitzsimmons la telefon. Fă-mi legătura cu biroul din Haddonfield.
Michael Myers...
Da, vezi să nu...
HALLOWEEN DUPĂ 20 DE ANI
"Băieţel de 6 ani îşi omoară sora cu cuţitul."
L-am cunoscut acum 15 ani. Mi se spusese că nu mai avea nimic,
"Criminalul minor, la ospiciu."
nici raţiune, nici conştiinţă, nici înţelegere.
Chiar nici cel mai rudimentar simţ al vieţii sau morţii, al binelui sau răului.
Laurie Strode, unica supravieţuitoare a crimelor în masă din octombrie.
L-am cunoscut pe acest copil de şase ani,
cu chip palid, inexpresiv, şi cu cei mai negri ochi.
Tineri ucişi brutal de Halloween.
Ochii diavolului.
"Ucigaşul de bone evadează."
"Piatră funerară furată din cimitirul local."
Am tot încercat opt ani de zile să-l înţeleg şi alţi şapte să-l ţin închis,
fiindcă mi-am dat seama că în străfundul acelor ochi sălăşluia, pur şi simplu,
Răul.
"Mai e viu Michael Myers ?"
"Supravieţuitoarea crimelor de Halloween, ucisă într-un accident de maşină."
Mamă !
Gata ? Eşti bine ?
Gata, gata.
Ai nevoie de ceva ?
Da... Mulţumesc.
Coşmaruri...
31 OCTOMBRIE
HALLOWEEN
- Fac pâine prăjită. - Mie nu, mulţumesc.
- Cafeaua nu e trecută la "alimente." - Nu mai avem Percodan.
Ai o scrisoare de la taică-tău.
O felicitare de ziua mea.
- A întârziat doar două luni. Impresionant. - Banii îmi vor prinde bine în Yosemite.
- Nu te duci nicăieri. - Ba mă duc.
Ba nu te duci.
Ba da, cu binecuvântarea ta. Şi ştii de ce ? Pentru că azi e ziua cea mare.
Presimt asta... Azi îţi vei da seama că am 17 ani
şi că paranoia şi protecţia ta exagerată îmi inhibă procesul de creştere.
Vrei excursie ? Mergi cu mine.
- Nu vreau să merg cu tine. - Atunci, asta e.
- Tata m-ar fi lăsat. - Tata e un dependent de metadonă.
Cine s-ar fi cuplat cu un astfel de om ?
Şi când te gândeşti, el te-a părăsit pe tine !
John, uite ce e...
Ştiu că ai moştenit gura mare de la ai mei, aşa că fie, dar acum ai cam întrecut măsura.
- Nu, eu vreau să merg la Yosemite. - Ba nu.
Hai, mamă, ajută-mă şi tu un pic. Vreau să ies şi eu la aer, merit asta.
- Ştiu că azi nu e ziua potrivită... - Nu zău ? Dar ce zi e azi, John ?
E Halloween.
Nu am observat...
Am terminat cu povestea aia, mamă.
Pe bune.
- Ştii de ce suferi ? De complexul lui Oedip. - Mulţumesc.
Serios. Peste 20 de ani, tot cu ea o să locuieşti, şeful unui motel cine ştie pe unde...
- Deci nu vii la Yosemite ? Şi eu vreau să scap. - Tu de ce nu vrei să mergi ?
E naşpa rău. Nu, mai rău. Am fost acolo acum doi ani, cu ai mei.
E jalnic. Nu, mai rău chiar. Stai, că nu-mi vine cuvântul... Groaznic !
Respingător ! Ăsta e ! Mai bine-mi scot ochii.
- Îmi pare rău că nu vă pot ajuta. - Dar aţi promis că...
Ce s-a întâmplat ?
Tata iar nu mi-a trimis banii. Boul ăsta de casier nu m-ajută să merg la Yosemite.
- Nu mergi ? Nici eu nu mă duc. - Cum ai să scapi ? Ia stai aşa...
Dacă nu mergem la Yosemite, putem petrece Halloween-ul împreună, toţi patru.
Campusul va fi gol. O să fie super ! Ar putea ieşi o orgie !
- Îmi place cum gândeşte omul ăsta ! - Sper că nu doar asta-ţi place la mine.
- Termină... - Bine, să mergem.
AUTOSTRADA 139 NORDUL CALIFORNIEI
TOALETĂ PUBLICĂ
Ţi-am spus eu că ajungem. Când eram mici, făceam în pădure.
Stai aşa...
- Mama, aici e pentru băieţi ! - Lasţ, că se descurcă ei.
E liber.
Eu sunt alături. Trebuie să fac şi eu.
- Mamă... - Ştiu.
- Mamă... - S-a închis uşa, Casey.
Uite nişte şerveţele. Casey ?
Păianjeni !
Bun... Ştiţi de ce v-aţi adunat aici. Sunteţi gata ?
Autobuzele pentru Yosemite pleacă la 16:15 fix.
Iar acum, rugămintea mea obligatorie.
Aceea de a nu păta renumele liceului Hillcrest. Şi asta înseamnă
fără saci de dormit muzicali, fără băutură, fără droguri, fără glumă.
Dacă cineva încalcă înţelegerea, vă reamintesc că întregul corp profesoral...
Ghici ce-i asta. Referatul la istorie.
Am uitat să-l predau. Ghici cine nu merge la Yosemite ! Sunt terminat.
- Ghici cine are febră şi va sta în pat ? - Ai nevoie de companie ?
- Deci, care-i planul ? - Cina romantică, lumânări, muzică.
- Sex animalic... - Ţie-ţi trebuie un inhibitor hormonal, băiete.
Îi faci să roşească pe însurăţei, Charles.
Atât. Distracţie plăcută !
- Şi dvs. de ce nu mergeţi cu cortul, d-ră Tate ? - Fiindcă sună a distracţie. Dar dvs., d-le Brennan ?
Consilierii nu-s prea descurcăreţi în sălbăticie. Şi cineva trebuie să stea cu ochii pe cei rămaşi aici.
- Bună dimineaţa, d-ră Tate. - Bună, Norma.
Aveţi corespondenţa şi noul buget pe birou. Surpriză, s-a înfundat canalizarea la duşuri iar.
Dar am chemat instalatorul şi m-a asigurat că va sosi aici cât poate...
Mulţumesc, Norma.
- Stai, suntem la serviciu. - Scuze, aveam nevoie de asta.
- Rămâne valabil prânzul ? - La unu.
Eşti, fără îndoială,
cea mai provocatoare femeie întâlnită vreodată. Acum ce mai e ?
Poţi să încetezi, măcar o dată, cu "analiza lui Keri", te rog ?
Mâine poţi să mă analizezi cât vrei, dar azi te rog, mă laşi ?
- Cum vrei tu. - Mersi.
- Nu uita de prânz. - La ora unu.
"...gândul că asta nu avea să se întâmple niciodată."
"Se întoarse exact când ea intră, cu fusta ei scurtă, cu picioarele ei lungi şi zvelte"
- "şi sânii impresionanţi, ca doi pepeni." - Ca doi ce ?
De ce îi asemuieşti mereu cu mâncare ? Şi ce fel de pepeni ? Galbeni, verzi ?
E ficţiune, iubito. Oamenilor le plac epitetele. Dau culoare poveştii.
- E o tâmpenie ! - E senzual şi romantic.
Ronny, e o aiureală. Toată faza asta cu cariera ta de scriitor e aiurea.
- Suntem căsătoriţi, fii mai serios. - Dar asta e ceva serios !
Dragă, las-o baltă. Mai bine fă-mi un copil până nu mi se fleşcăieşte fundul de tot !
Dă-mi o şansă, iubita, trebuie să mă exprim creativ. Doar ne plătim dările, nu ?
- Băga-ţi-aş ! - Ce este ?
- Nu ţie, iubita ! Stai aşa... M-ai speriat de moarte ! - Scuze, Ronny. Vreau să te rog ceva.
- Nu te las să ieşi ! - Hai, frate, doar la prânz...
Mama ta a zis că, dacă te mai las să ieşi, mă concediază.
Diseară am întâlnire cu Molly. Şi vreau să fie ceva special. Ce zici ?
Promit că mă întorc la cursurile de după-amiază.
Vreau doar să-i iau un cadou, atât ! Hai, frate, ai şi tu milă...
Nu. Nu se poate.
Haide, te rog ! Atunci, facem aşa...
Să zicem că ai apăsat din greşeală la poartă şi cât erai cu spatele, noi am şters-o.
Ronny, poate te dă naibii afară !
- Să nu mă băgaţi în belele ! - Promitem !
Şi piaptănă-ţi părul ăla !
Încă o carte, iubito, şi promit c-o să lucrez apoi cu taică-tău.
- Doamne, Will ! - Scuze, credeam că m-ai văzut.
Acum mă vezi ?
Ce mai faci ?
Vrei să discutăm ?
Cred că îl pierd pe John.
Cred că s-a săturat şi el de prostiile mele...
Şi tu ?
- Te-ai săturat şi tu de prostiile mele ? - Eu sunt consilier, pe mine mă atrag astea.
- Atunci consiliază-mă. - Nu, ştiu ceva mai bun.
Te iubesc aşa cum eşti.
Crezi că e posibil să treci printr-o încercare cumplită şi să nu-ţi mai revii ?
Îmi place să cred că recuperarea e întotdeauna posibilă.
În trecutul meu există un episod pe care... nu l-am depăşit complet.
Ştiu.
Am încercat totul. Vorbesc serios.
Terapia în 12 paşi, auto-terapia, terapia de grup, psihiatri, meditaţie...
- Totul. - Asta nu înseamnă totul.
- Nu zău ? A mai rămas ceva nespus ? - Sunt un bun ascultător.
Poate... Într-o noapte, în faţa şemineului.
Mă întorc imediat.
Îmi mai aduceţi un pahar de Chardonnay ?
- Tot azi. - Imediat, doamnă.
Mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
- Nu-mi vine să cred că facem asta. - Măsuri disperate.
- E ilegal. - E inofensiv şi de aşteptat.
Conform studiilor, fiecare adolescent fură o dată în viaţă dintr-un magazin.
Ce studii ?
Puteam evita asta dacă şterpeleai din băutura maică-tii.
Mama e alcoolică funcţională social.
- Ştie exact unde are fiecare sticlă... - John !
- John, ce căutaţi aici ? - Mâncam şi noi în afara campusului.
Nu aveţi voie să mâncaţi în afara campusului, John.
- Doar ştii asta. Şi tu, Charlie. - Ne cerem scuze, d-ră Tate.
Haideţi, vă duc eu cu maşina înapoi.
Staţi aşa. Charlie, poftim. Intră în maşină, venim imediat şi noi.
- Tu ce pana mea faci aici ? - Mamă, nu mă simt în largul meu când vorbeşti aşa.
Atunci nu mă face să vorbesc aşa, John.
Ştii ce zi e azi ?
Din toate zilele anului, numai azi faci prostia asta...
Ce te-ai gândit ? "Ia să mă plimb aşa, prin oraş" ?
- Nu ţi-am cerut multe. Lasă-mă doar azi ! - Mamă, te-am tot lăsat 17 ani !
Şi vreau să fii responsabil. Ştii ce-i aia "responsabil" ?
- Nu-mi vorbi mie de responsabilitate, mamă ! - Atât ţi-am cerut !
Mamă, dar eu nu-s responsabil pentru tine !
Gata, destul. Nu mai suport, mamă. E mort. Michael Myers a murit.
- Ce vrei să spun ? - Că s-a terminat ?
Că ar trebui să încercăm să avem cât de cât o viaţă normală, mamă.
Pentru că suport consecinţele temerilor din capul tău şi m-am săturat.
Chiar tu mi-ai spus că l-ai văzut arzând.
- N-am mai rămas să-i văd cenuşa, John. - Mamă, au trecut 20 de ani.
20 de ani.
Nu crezi că ar fi apărut până acum ?
Ce crezi că aşteaptă ?
Îmi pare rău, mamă, dar eu nu mai pot trăi aşa.
Şi ce vrei să spui cu asta, John ?
Dacă vrei să te tot bântuie fratele tău mort, fie. Dar nu mă mai tragi după tine ca până acum.
Ronny ?
- Mamă, lasă-mă pe mine. - Unde naiba e ?
Ronny !
Hei, Ronny !
- Pe unde naiba erai ? - Norma mi-a zis să fac rondul prin zonă.
Şi unde erai când au ieşit ăştia doi ?
Ochii-n patru, Ronny.
Nebuno...
Janice !
Nu mai trimite. Trebuie să mă duc la oră.
Janice ?
Urmăreşte harta şi vei avea parte de o surpriză !
Urmează partea cea mai bună.
Ce notă-mi dai ?
10, evident.
Tocmai mă gândeam că n-am mai sărbătorit Halloween-ul până acum.
De ce ?
Avem un psihopat criminal în familie căruia îi place să măcelărească de Halloween,
aşa că mi s-a părut de prost-gust să sărbătoresc aşa ceva.
Şi de ce acum ?
Pentru că vine o perioadă în viaţă când trebuie să te concentrezi pe ce e mai bun.
Chiar ?
Iar tu...
Eşti un exemplu strălucitor a ce înseamnă bun în viaţa mea.
Şi în seara asta, mă voi concentra pe tine întru totul.
Sunt onorată.
Foarte bine, A.J. Ce-ar fi putut face Victor ca s-o salveze pe Elizabeth ?
Nu ştie nimeni ?
Haideţi, n-a citit nimeni cartea ?
Oameni buni, e vorba de "Frankenstein."
Puteaţi măcar să vedeţi filmul !
Molly, te rog.
Ai ceva de comentat despre Victor şi Elizabeth ?
Sunt de părere că Victor trebuia să înfrunte monstrul mai repede.
E total responsabil pentru moartea lui Elizabeth.
Frica îl paralizase total. A trebuit să moară cineva ca el să se prindă ce are de făcut.
Şi de ce crezi că a fost în sfârşit în stare să-şi înfrunte monstrul ?
Cred că Victor ajunsese la un punct în existenţa lui unde nu mai avea nimic de pierdut.
Adică, monstrul îi ucisese deja pe toţi la care ţinea, iar, în final, confruntarea era inevitabilă.
Era izbăvire, la urma urmei. Asta era soarta lui.
Bun... Distracţie plăcută tuturor !
John !
Ce e ?
Un bilet de învoire.
Autobuzul pleacă în 45 de minute.
Du-te şi fă-ţi bagajul.
- Nu era nevoie... - Du-te, distrează-te !
- Eşti sigură ? - Da. E bine pentru tine. Şi pentru mine.
Dar să mă suni. Şi iar să mă suni.
Şi dacă o să crezi că ai sunat de prea multe ori,
mai sună o dată.
Distracţie plăcută !
Mersi, mamă.
- Deci, despre ce-a fost vorba ? - S-a răzgândit în privinţa excursiei la Yosemite.
- Deci, acum te duci ? - N-aş zice asta.
Nu ştiu. Dacă eram la mijlocul semestrului, nu avea probleme...
Nu, se descurcă bine.
Nu...
D-nă Chaney, o să revin eu cu un telefon.
Fir-ar al naibii !
D-ră Tate, îmi cer mii de scuze. N-am vrut să vă sperii aşa.
Dar, ştiţi, e Halloween-ul. Presupun că oricine are dreptul la o sperietură zdravănă.
Am avut destule până acum.
D-ră Tate, ştiu că nu sunt în măsură să spun aşa ceva,
dar dacă mi-aţi permite să joc rolul de mamă o clipă...
Nu-mi place să vă văd în starea asta.
V-am mai văzut aşa şi înainte...
Cu toţii am avut întâmplări nefericite în trecut.
Ca să trecem peste necazurile din trecut, trebuie să ne concentrăm pe momentul prezent !
Dar ce ştiu eu ?
Aveţi grijă de dumneavoastră.
Vă mulţumesc foarte mult. Ne vedem luni.
D-ră Tate, un Halloween fericit !
"Se dezbrăcă de haine, descoperindu-şi pielea catifelată"
"Şi Lawrence se uită la ea, cu pasiune carnală în priviri şi-i spuse"
"Vreau să-ti pătrund fiecare colţişor din fiinţa ta minunată."
"Vreau să-mi aţâţ simţurile cu dulcele tău nectar."
Tanya ar face bine să nu creadă balivernele astea. L-am mirosit eu ce linguşitor e.
"Şi Tanya îl sfidă, râzând."
"Doar nu crezi că o să cred toate balivernele astea" îi spuse.
Aşa, aşa. Fă-o deşteaptă. Bravo.
Rahat. Iubita, e cineva la poartă. Te sun eu.
Nu, nu. Rămân pe fir. Vreau să ştiu cum o vrăjeşte pe Tanya.
La fel cum te-am vrăjit şi eu pe tine. Stai o clipă.
Hei !
E cineva ?
- Mai eşti, iubita ? - Unde ai plecat ?
Nu ştiu ce se întâmplă. E o maşină la poartă. O să te sun eu mai încolo.
- Ce se întâmplă, scumpule ? - Nu ştiu.
Iubitule, unde ai... Ronny !
Mereu faci aşa, în gura mă-tii. Mă întărâţi şi dup-aia mă laşi aşa.
Alo ?
Te-am tot speriat astăzi.
Ce făceai ?
Nimic.
Da' tu ce făceai ?
Rondul de seară, să văd care copii au mai rămas în cămin, dar...
Speram să-mi acorzi şansa să petrec seara cu tine.
- Mi-ar plăcea compania ta. - Dă-mi douăzeci de minute.
E bine aşa.
Hei !
Vrei să mori în noaptea asta, Cici ?
Intră.
Sarah, Molly.
Verificam "rămăşiţele" liceului nostru. Sunteţi bine, fetelor ?
- Suntem bine, mulţumim, d-le Brennan. - Şi dvs. ? Arătaţi la fel de chipeş ca întotdeauna.
Mulţumesc, Sarah. Ce puneţi la cale în această seară ?
Ne gândeam să ieşim în oraş, să agăţăm nişte băieţi, să-i îmbătăm şi să-i violăm.
- Sună fascinant. - Veniţi cu noi ?
Nu pot. Am programare, îmi pun piercing în sfârcuri.
- Dar distracţie plăcută. - Mulţumim.
Dacă aveţi nevoie de ceva, contactaţi-mă ori pe mine, ori pe d-ra Tate.
- Bine ? - Mulţumim, d-le Brennan.
Fiţi cuminţi.
- Hai. - Dă-o încoa'.
Hai să mergem.
Hai.
Hai !
Te-am prins.
În mă-sa.
M-am gândit să sărbătorim cum trebuie.
Ador mâncarea.
Sper să nu te deranjeze când o să mă fac durdulie.
- Este scopul meu în viaţa asta. - Nu.
Întotdeauna obezitatea mi s-a părut foarte sexy.
Doamne, ce renascentist eşti !
Au venit felurile de mâncare !
Pentru plăcerea dvs., am preparat selecţii din cina de miercuri, joi şi vineri,
fără plăcinta cu carne de luni şi curcanul de marţi.
- Mulţumesc. Şi aşa nu-mi place plăcinta aia. - Băuturile unde-s ?
- Avem nevoie de un tirbuşon. - Îl aduc eu.
- Dar nu începeţi fără mine. - Du-te.
Nu sunt cine crezi tu că sunt.
Bun. Atunci cine eşti ?
Nu mă cheamă Keri Tate.
Dar cum ?
Laurie Strode.
- Strode ? - Strode.
Bine.
Mi-am schimbat numele să mi se piardă urma.
Îmi place. E ceva gen "programul pentru protecţia martorilor."
Ai turnat pe cineva din mafie ?
Fratele meu mi-a omorât sora când aceasta avea 17 ani.
Naşpa.
Cum a omorât-o ?
Cu un cuţit mare de bucătărie.
Groaznic.
- Dezbracă-te. - Ai spus că mă asculţi.
Bine.
L-au închis mult timp, dar a evadat şi a venit după mine.
Dar am scăpat.
Însă mi-a omorât mulţi prieteni.
- S-a întâmplat... - ... de Halloween.
- Ai auzit povestea. - Cine n-a auzit-o ?
Michael Myers...
- S-a întâmplat acum 20 de ani, parcă ? - În 1978.
Şi cu fata... cu sora, ce s-a întâmplat, a murit, nu ?
Nu, şi-a înscenat moartea.
Iar acum este directoarea unei şcoli private, de prestigiu, din nordul Californiei...
... şi în fiecare an speră şi se roagă ca fratele ei să nu o găsească.
Tu îmi spui adevărul ?!
- Acum vrei ceva de băut ? - Da.
Mă întorc imediat.
- Asta explică multe, nu-i aşa ? - De 20 de ani trăieşti cu povara asta ?
Cam aşa ceva.
Iubito, dar nu crezi că te mai urmăreşte după atâta timp, nu ?
A stat 15 ani într-un sanatoriu, şi a aşteptat să ajungă la mine.
Apoi...
Într-o noapte ploioasă de Halloween, a hotărât că e timpul să plece cu colindul.
Câţi ani aveai pe-atunci ?
- "La mulţi ani la cea de-a 17-a aniversare !" - 17 ani...
Ce e ?
- Crezi că au ajuns la Yosemite ? - Nu ştiu.
Vreau să-l sun pe John.
- Ce s-a întâmplat ? Ce faci, Keri ? - Telefonul meu e mort.
- Ce se întâmplă ? - Nu s-a dus la Yosemite.
- Keri, ce faci cu ăla ? - Să-l caut pe John.
- E o nebunie ! - Să sperăm că ai dreptate.
Telefoanele sunt moarte.
Ştiu. Şi la poartă e o maşină ciudată. Dar se pare că n-a intrat nimeni.
- La naiba ! - Să ne păstrăm calmul deocamdată.
Mă duc după John şi ceilalţi copii. Vezi dacă poţi repara telefonul. Ne vedem la poartă.
Charlie !
Unde eşti, Charlie ? Te tot aşteptăm la masă.
Charlie !
Egoist nesimţit, masa-i gata.
- Surpriză, te-am prins. - Tâmpit !
- Am găsit astea, dar nici un tirbuşon. - Haide, mi-e foame !
- Unde te mai duci acum ? - Sus, să caut un tirbuşon. Mă întorc imediat.
Charlie !
Rahat !
Aprinde lumina, Charlie. Să n-aud că vrei sex până nu mănânc !
Mama mă-sii !
Charlie, ce naiba...
La naiba... Doamne !
- Ai auzit ? - Da, ce-o fi fost ?
Mă duc să-i caut. Lipsesc de ceva vreme.
Ce crezi că fac ?
Mie-mi miroase a glumă proastă. Să mergem.
La naiba !
Te rog...
Te rog !
- Hei ! - Poate au trecut direct la desert.
Ce naiba e asta ?
Ce mă-sa ?
Asta e o glumă bolnavă rău.
Cine e ăla ?
Să plecăm de aici ! Haide !
Mergi, nu te opri !
Hai ! Hai !
- Haide ! - Stai puţin, te rog...
- Ce naiba facem ?! - Mergem în cămin şi chemăm poliţia.
Doamne !
Hai repede !
Cheile... În mă-sa !
Dumnezeule.. Nu le găsesc !
Unde naiba sunt ?!
Rahat !
Molly !
Deschideţi naibii uşa asta !
Deschideţi !
- Ce s-a întâmplat ? - A fost înjunghiat !
- Poţi să mergi ? - Da.
Cine era ăla ?
Fratele meu.
Intraţi aici şi baricadaţi uşa ! Faceţi cum vă spun acum !
- Şi noi ce facem ? - Încercăm să rămânem în viaţă.
- Pleacă ! - Nu te părăsesc, Keri !
Şi eu nu-l părăsesc pe John.
Nu...
Dumnezeule !
Am crezut...
Will !
Băga-mi-aş !
Deschideţi, eu sunt ! Deschideţi !
Fugiţi !
Urcaţi !
Mai repede !
Mamă !
Urcaţi, d-nă Tate !
- Plecaţi. - Poftim ?!
Plecaţi de-aici !
Coborâţi cu maşina în vale la familia Becker. Spuneţi-le să cheme poliţia şi o salvare.
- Nu vă lăsăm aici ! - Faceţi cum vă spun !
Am să vin după voi. Am să vin şi eu. Mergeţi !
Michael !
- E mort... - Ba nu.
Haideţi...
M-am hotărât, iubito ! Voi scrie un thriller romantic !
- Te iubesc, scumpo . - Şi eu te iubesc !
Da. N-am păţit nimic. Glonţul doar m-a zgâriat.
Nu mişcaţi ! Băgaţi-l înăuntru ! Închideţi uşa !
Mişcă !
Haide.
Haide, ridică-te...
Michael...
Michael !
Traducerea şi adaptarea MARIAN CÎRCEL
Nominalizare la Premiile SATURN pentru cel mai bun film horror.
Nominalizare la Premiile SATURN pentru cea mai bună actriţă, Jamie Lee Curtis.
Nominalizări la Blockbuster Entertainment Awards pentru actor favorit, Adam Arkin,
actriţă favorită, Jamie Lee Curtis,
debutant favorit, Josh Hartnett, şi actor în rol secundar, LL Cool J.
Nominalizare la Premiile MTV pentru debut masculin, Josh Hartnett.
Nominalizare la Festivalul Catalan de Film de la Sitges pentru regie, Steve Miner.
Nominalizare la Young Artists pentru actriţă în rol secundar, Michelle Williams.
Nominalizare la Young Artists pentru actor în rol secundar, Joseph Gordon-Levitt.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania