Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
„W” şi mai cum?
WURG 94.9, Imboldul,
Haddonfield este casa rockului.
Sunt Willie Puştiul,
şi voi o să acceptaţi asta.
Haddonfield, Statul Illinois
Noaptea de Halloween 2019
Corey, eşti un salvator.
Bună.
Ce-ai mai făcut? Hai intră.
Roger! A sosit Corey!
Scuze că e o chestiune de ultim moment, dar Andreea are probleme cu stomacul
- şi pur şi simplu m-a sunat. - Oo, e în regulă.
Este petrecerea de Hallowen a companiei lui Roger,
şi nu că mi-ar păsa, dar... Roger!
Sper că se pricepe la îngrijirea copiilor mai bine decât la munca în curte.
Ştiţi că primăvara viitoare,
ar trebui să luaţi în considerare unele plante perene.
Hortensia ar putea chiar
- să echilibreze acel decor din lemn. - Faci economii pentru facultate?
- Unde ai spus că mergi? - Oo, fac cerere
la câteva programe de inginerie.
Anul acesta încerc să economisesc bani ca să pot pleca toamna viitoare.
Jeremy, bona este aici!
Jeremy!
Ah tu! Pun eu mâna pe tine!
Te prind eu.
Prăbuşirea!
Îmi poţi arăta cum să fac un bombardier Thunder?
Numărul unu din toate timpurile.
- Tatăl meu îl imită cel mai bine. - Fără stress.
Da, sigur că voi încerca, omule.
Vei fi cuminte cu domnul Corey?
- Corey. Am putea vorbi un moment? - Da.
Vine bombardierul Thunder!
O să pun bomboanele pe verandă.
Copiii cu „ne daţi ori nu ne daţi” îşi pot lua singuri.
Orice ai nevoie îţi poţi lua din frigider.
Ea a făcut pâine din dovlecel. Şi e foarte bună.
Ai numărul meu.
- Bine. - Dacă este o urgenţă,
noi vom fi la capătul străzii.
Prăbuşirea!
Şi mai trebuie să-ţi spun un lucru.
După Halloween-ul trecut... după evenimentele acelea,
ştii tu, titlurile cu Michael Myers,
lui Jeremy îi este frică de întuneric.
Face pe el în pat noaptea.
Şi cu ora de culcare este delicat.
Te aud!
Aş putea să-i citesc o poveste sau ceva.
- Are o carte preferată? - Apoi, după ce adoarme
vorbeşte în somn.
Spune că aude voci.
Este sensibil la anumite lucruri
- care îi provoacă vise urâte. - Corect. Toate acestea par
a face parte din comportamentul unui copil normal cu imaginaţia dezvoltată, nu?
Nu-l lăsa la televizor şi gata cu bomboanele.
Vă puteţi juca până la 8:30, 8:45.
Atunci ar trebui să se culce.
- Bani făcuţi uşor. - Da.
Vii să te joci cu mine sau ce faci?
Sună a ameninţare.
Este Halloween.
Ne vom distra în seara asta.
Uite ce-i, omule, îl putem
opri dacă te sperie filmele cu monştri.
Nu. Nu. Pe tine te sperie.
Eu am 21 de ani. Nu mă sperii.
Ţi-e frică pentru că ştii că Michael Myers încă
este pe undeva acolo.
Omul negru te va prinde.
Nu o să mă prindă.
Michael Myers ucide dădace, nu copii.
Bine, deja e destul de dezgustător
şi cam nepotrivit pentru copii.
Mai bine l-am opri şi
ne-am putea juca de-a v-aţi ascunselea înainte de culcare.
Părinţii tăi se vor întoarce în curând şi...
Nu vreau să mă joc de-a v-aţi ascunselea.
E o prostie. Vreau să mă uit la acest film.
Şi nu prea am chef să pretind că sunt bun prieten
cu un măgar urât, de băiat dădacă.
Bine, încă 5 minute, şi apoi o să mergi la culcare.
Eşti o bonă rea.
Nu sunt bonă.
Jeremy!
Termină cu filmul ăla!
Jeremy?
Ce faci?
Jeremy?
Jeremy!
Jeremy?
Ieşi, ieşi de oriunde te-ai ascunde.
Nu-i deloc amuzant, Jeremy.
Jeremy!
Jeremy?
Ajutor! Corey, ajutor!
Jeremy?
O să te prindă!
O să te prindă când te aştepţi cel mai puţin.
- E vremea să te culci, Corey? - Bine, Jeremy...
"Haide ieşi, de oriunde te-ai ascunde."
Mi-ai făcut-o, amice. Bine, lasă-mă să ies.
- Te-ai speriat? - Bine?
"Am 21 de ani. Nu mi-e frică."
Jeremy, lasă-mă să ies. Deschide-mi să ies!
Rahat cu ochi! Lasă-mă să ies de aici!
Michael Myers.
Jeremy, nu e amuzant, clar?
Hei, ne bagi pe amândoi în necazuri.
Lasă-mă să ies! Lasă-mă să ies! Lasă-mă să ies! Lasă-mă să ies!
Rahat mic!
O să te omor, Jeremy!
Ce a fost asta?
Jeremy!
- Oo nu! Oo, Doamne, nu! Te rog! - Jeremy!
- Oo nu. Oo Doamne. - Jeremy!
Oo Doamne! Jeremy!
- Jeremy. - Jeremy!
Doamne, te rog, nu!
Ce ai făcut?!
Se termină Hallowen-ul
Haddonfield era un oraş liniştit.
Şi apoi într-o noapte de Halloween cu mulţi ani în urmă,
toate astea au dispărut.
Michael Myers a fost răul în esenţă.
El ne-a spulberat visele
şi le-a transformat în coşmaruri.
Pe măsură ce era ţinut în închisoarea lui...
eu am dispărut în închisoarea mea.
Şi apoi, aşa cum am prezis,
la 40 de ani mai târziu, a scăpat,
iar Haddonfield era iarăşi forţat să se confrunte
cu acest om mascat.
Brutalitatea lui fără sens mi-a devastat comunitatea...
şi mi-a ucis fiica.
Şi apoi a dispărut.
Imposibil?
Poate.
Adevărul avea să evolueze în legendă
pe măsură ce oamenii căutau un motiv şi o logică,
privind în umbră după omul lor.
A fost un accident.
În anii care au urmat,
asupra oamenilor din Haddonfield a coborât o molimă
de durere, de vină, de paranoia.
Crezi că s-a întors?
Michael nu foloseşte arme.
Suferinţa provocată de Michael
a devenit o infecţie cu transmitere asupra oamenilor
cu care nici măcar nu s-a intersectat vreodată.
Aşa cum oraşul s-a întors la viaţa obişnuită,
mi-am promis că nu voi mai lăsa frica să îmi conducă viaţa.
Mi-am cumpărat o casă.
Un loc în care să trăiesc cu iubire şi încredere.
Fără vreo capcană.
Nu un loc unde să te ascunzi.
Salut.
Au trecut patru ani
de când mi-am văzut monstrul ultima dată.
Aşa că iată-mă, un supravieţuitor încercând să vă spun povestea
şi să găsesc vindecarea.
Michael Myers era personificarea răului.
Este ale lor.
Sunt verighetele lor.
Depinde de fiecare dintre noi
dacă încuiem uşa sau nu
şi ne găsisem hotărârea...
sau îl lăsăm înăuntru.
... îl lăsăm înăuntru.
Lăsăm răul...
înăuntru.
Allyson! La naiba!
- Dragă, îmi pare rău! - Ce este?
Of, la naiba!
Este plăcinta mea. Am pus o plăcintă la cuptor.
Oo, la naiba!
Oo, cred c-am uitat să setez temporizatorul.
La naiba!
La naiba! Nu, nu, nu, nu, oo nu.
Pot să cumpăr o plăcintă de la magazin.
Nu! Am vrut să coc o plăcintă cu dovleac.
Este o tradiţie de Halloween.
- Tu o să... - Trebuie să plec.
- Am întârziat la serviciu. - Bine.
Dar ţi-ai luat costum pentru petrecere?
Ţi-am spus că nu vreau să merg singură.
Aşa că nu merg.
WURG 94,9.
Vi-l dau pe Urge, împreună cu Willie Puştiul.
Haddonfield este casa rockului.
Mai sunt 4 zile până la Halloween. Vă vine să credeţi?
E timpul să vă ferecaţi uşile, să luaţi cuţitul, să fiţi gata de luptă.
Sunteţi pregătiţi? Sunteţi pregătiţi dacă Omul negru se decide să iasă la joacă?
Eu unul, ştiu că sunt.
Dar să vorbim un minut despre acel Michael Myers.
Cum poate un om să fie împuşcat, înjunghiat
apoi să cadă în stradă şi să-şi revină
ca să-i îngrozească ulterior pe toţi cei din Haddonfield?
Să vă spun eu cum, pentru că nu este un om.
Este ceva mai mult decât un om. Este o bestie.
Una care nu sângerează...
Sunt destul de sigură că aşa era în ordinea modificării.
Stai o secundă, Shannon.
Hei Corey, ai întârziat!
Iar ai întârziat!
Au trecut 4 ani.
Unde sunteţi?
Vă antrenaţi pentru ziua cea mare, oare?
Să intraţi în spirit?
Acest Om negru a stat în hibernare,
dar credeţi-mă cu toţii, că se va întoarce.
Eu sunt Willie Puştiul, şi o să mă târăsc pe 94,9 WUR...
Corey, ai o secundă?
Ce zici?
Da.
Înmatriculeaz-o.
Ia nişte numere noi.
- Eu nu o mai folosesc. - Vorbeşti serios?
Are un motor bun care te duce, poate reuşeşti în sfârşit
să ajungi la lucru la timp, ştii ce zic?
Funcţionează?
Da, funcţionează, cu mici probleme.
Hei, Ronald?
Mulţumesc.
Stai liniştit, puştiule.
Eşti arestată.
Pentru că sunt cea mai frumoasă fată pe care o cunosc.
Ce frumos, Doug.
De asta m-ai oprit?
Nu. Te-am oprit pentru că mi-e dor de tine.
Ţie, ţi-e dor de mine?
Glumeam.
Te-am oprit pentru că se pare că
toba ta de eşapament urmează să cadă.
Mai bine o fixezi înainte să ai probleme mai mari.
O să cumperi ceva sau ce?
Aş fi putut conduce eu, până aici.
Termină. Eu sunt şoferul desemnat.
- Ştiu să conduc. - Nu-mi bruscă maşina, te rog.
- Nu-ţi voi brusca maşina. - În regulă?
- Nu o bruscă. - Relaxează-te.
- Tatăl lui este... - Mi-am luat permisul.
Nu-i motiv de ură. Haide.
- Billy. Cartea de identitate? - Deci care e planul?
Dă-mi I.D. - I.D.?
- Da. - Mi s-a confiscat săptămâna trecută.
- Ţi-am spus. - Are bani.
- Nu ai cartea de identitate? - Aşteaptă. Tu ce faci?
- Aşteaptă. Stai aşa. Hei, băi! - Am pierdut.
Aşteaptă. Prietene nou.
Ce, beau nişte lapte.
- Da. Da. - Şi mie îmi place laptele.
Uite aici care e afacerea, omule.
Suntem ultimul an de liceu, da?
Am exersat pentru reprezentaţia noastră tot anul, ştii.
Suntem pregătiţi pentru, meciul de diseară şi...
Ei bine, noi facem parte din nenorocita aia de fanfară.
Speram că poţi să ne fii un nou prieten de treabă, ştii.
Să ne cumperi şi nouă nişte pachete de 6 beri.
Doar pentru mine şi trupa mea. Haide omule.
Nu.
Nu?
Nu, nu, mulţumesc? Ce?
- Nu, nu pot. - Oo, aşteptaţi.
- Ştiu cine eşti. - Ai făcut ceva dezordonat.
- Nu pot să cred că eşti liber. - Păi, cine-i ăsta?
- Oo da. - Da.
Tu eşti dădaca aia psihopată.
El a ucis copilul ăla, nu-i aşa?
- Da. - A ucis un copil şi e prea pămpălău
- să ne cumpere bere? - Băieţi, ştiţi ce?
Hai dracului să renunţăm.
Hai să mergem la meci, bine?
- Eşti doar un mic pedofil. - Uită-te la el.
- Mai bine să ştie, Terry. - Asta eşti tu?
Un mic nenorocit de pedofil?
- Aşa e. - Apropie-te de faţa lui, Terry.
Ce puşti nenorocit eşti?
- Aşa e. - Desigur. - Deci unde-i următoarea ta victimă?
Ce naiba?!
Râzi de mine, omule?
Of, la naiba.
- Uite ce-ai făcut. - Ce naiba, Terry?
M-ai umplut dracului de lapte.
- La dracu. - Uite ce ai făcut.
Hei! Nemernicilor!
Valea!
- Nu facem nimic. - Stăm de vorbă, doamnă.
- Ne prosteam. - Doamnă.
Băi băieţi.
Uitaţi-vă la scenă?
Adică, un psihopat se întâlneşte cu ciudata din spectacol.
Nu pot să cred.
Ăsta-i un meci făcut în rai.
- Hei, haide. Uită-te la mine. - Pa, pa deocamdată.
Să mergem, bai.
Michael Myers.
Eşti psihopatul sau ciudatul din spectacol?
Hei, Margo, vrei să mergi la meciul şcolii, de sâmbătă?
- Da, sigur, Terry. - Distracţie plăcută.
Deci, o faci tu, sau vrei să o fac eu?
Uită-te la ea.
Glumeşti?
Arăţi super cu ea.
Desigur, dar nu merg.
Odată ce îmbraci toată ţinuta, o să-ţi placă.
Eu zic că dacă nu e sexy, nu este Halloween.
Măi să fie, cineva intră spiritul lucrurilor.
Acest domn a avut un accident şi are nevoie de o mică reparaţie.
Ai o inflamaţie serioasă.
O să fiu drăguţ să-ţi amorţesc locul
încât asistenta mea să poată curăţa foarte bine,
şi apoi mă voi întoarce să-ţi închid rana cu o sutură.
O să simţi o mică înţepătura.
Drăguţă, nu-i aşa?
Eu nu... Vai!
- Iisuse Hristoase! - Scuze. Îmi pare rău.
- Îmi pare rău. Îmi pare rău. - Allyson, ce faci?
- E vina mea. Îmi pare rău. - Allyson!
- Nu. - Scuze, îmi pare rău.
Nu. Nu, e vina mea. Eu am fost de vină.
- Îmi pare tare rău. La naiba. - Ce mizerie.
Fă curăţenie şi adu o trusă sterilă.
Şi fă-i o injecţie antitetanos.
O să revin.
Nu ar trebui să-l laşi pe tipul ăla să-ţi vorbească aşa.
O să te supere chiar dacă nu crezi că o va face.
Am îndurat altele mai rele.
Dar mulţumesc.
Oricum, cu aşa ceva am de-a face.
Ei bine, ar trebui să fiu promovată.
- Dar oricum, este doar... - Merită?
Ce-ai păţit?
La mână?
Eram la lucru şi am avut un mic accident.
Deci şi slujba ta e nasoală
Unde lucrezi? Cu ce te ocupi?
- Oo, la un atelier mecanic. - Nu te mişca.
Nu vreau să te infectezi.
Şi maşina mea zdrăngăne.
- Zdrăngăne? - Da.
O clemă de la ţeava de eşapament s-a slăbit.
Se repară simplu. Durează vreo 5 minute.
Floare la ureche.
Trebuie doar ridicată şi de pus două şuruburi.
"Floare la ureche"?
Nu trebuie să o repari chiar acum.
Da, nu am sculele la mine, dar...
Mâine sunt la atelier.
O pot repara atunci.
De ce nu poate sta bicicleta de una singură?
Nu, nu. Poate.
Are un suport.
Pentru că e prea „obosită”.
Da.
De fapt o să scap de bicicletă,
şi dacă o vrei, a ta este.
Am o motocicletă.
- O motocicletă? - Da.
Mă înveţi să merg cu ea?
Da.
Ai praf pe spate.
O să te curăţ.
Ar trebui să ieşim odată şi să facem ceva.
- Cu mine? - Cu noi doi.
Adică, amândoi ar trebui să fim acolo.
Altfel, nu ne-am simţi bine.
Da, nu vrei să faci asta.
Voi întârzia, la cină.
Dar, mulţumesc pentru mână.
Deja mă simt mai bine.
- Deci ai făcut-o intenţionat. - Poftim?
Era rănit, trebuia să fie îngrijit medical, de doctorul Mathis.
- Care este cel mai bun din oraş. - Îţi vine să crezi?
Nu crede nimic din ce spune.
- Ştii ce, e un strateg. - Bine, bine, bine.
Ea doar încearcă să-l joace pe Cupidon.
Mi s-a părut drăguţ. Părea de treabă.
O să-l suni
şi să-l inviţi la petrecerea ei, sau vei merge singură?
Acum alege o carte.
Oo nu. Am luat cartea cu moartea.
Nu, asta nu e de rău în tarot.
Nu, înseamnă doar că se încheie o fază majoră
şi una nouă este pe cale să înceapă.
Deci, cam asta pune un cui în sicriul acelui poliţist cu care te întâlneai.
Aa, Doug.
Ştii ce, trebuie să găseşti pe cineva căruia să-i poţi da drumul.
Asta te face să vrei să-ţi rupi cămaşa
şi să-i arăţi durerea din sânii tăi şi să-i spui:
"Ştii ce? Hai să o facem."
Ce delicios.
Corey. Este infectată?
Ţi s-a infectat mâna? Ce a spus doctorul?
A spus că va fi bine, mamă.
A spus că nu trebuie să fiu îngrijorat,
şi a mai spus că va fi bine.
Ei bine, s-ar putea să trebuiască să-l trimit înapoi la call center
să lucreze pentru DeVon dacă nu-l supraveghezi adecvat.
Nu pot sta cu ochii pe el în fiecare secundă.
Ce naiba faci?
Cine te apelează sub masă?
Nu e nimeni, mamă.
Cui îi trimiţi mesaje?
Nimănui.
Băieţii care ţin secrete nu primesc cremă ca desert.
Nu-i spune despre motocicletă.
Stai o secundă.
Cu ce te pot ajuta?
Corey mi-a spus că ar trebui să aduc maşina.
Urcă.
Bine, deci...
Bine.
Mâna dreaptă, benzina. Mâna stânga este în faţă.
La dracu. Scuze.
La mâna dreaptă este acceleraţia, şi frâna e tot în faţă.
La mâna stângă este ambreiajul.
Piciorul drept este frâna din spate.
Şi, la piciorul stâng este chestia cu schimbătorul.
Simplu.
Nu sună simplu.
Hei, Corey!
Vino să ne dai o mână de ajutor.
- Hei, Ron. - Hei, Terry.
Scuze că te deranjez cu rahatul ăsta.
Fiul meu a condus 5 km pe o nenorocită de pană
pentru că nu ştie cum se schimbă o roată
la un automobil, al naibii.
Al naibii de geniu.
Am înţeles.
Da, şi s-a deşteptat.
Mă duc să-l ajut pe Ronald şi apoi să-ţi repar zdrăngănitul.
Zdrăngănitoarea ta. Maşina ta e...
Mi se fâlfâie de ia zdrăngăneală. Am venit să te văd.
Ne vom ocupa de ea.
Trebuie doar să fii un pic mai deştept, puştiule.
1,5 kilograme de carne de vită aici, sus.
- Mulţumesc. - Întoarce-te imediat la slăbit.
Iisuse, Frank, ai auzit vreodată de o legumă?
Ei bine, ia uite cine-i aici.
- Îţi fac bine. - Ei bine, îmi place
să amestec carnea şi să o fac crochete pentru băieţii de la secţie.
Bine, ce dezgustător sună.
Îmi place cum îţi stă părul.
Mulţumesc.
Mulţumesc. Eu,...
cumva l-am cam tocat într-o zi.
Doar că... parcă era timpul.
Altcineva mi l-a „reparat”.
- Ajutor. - Da.
Asta merge cu slăbirea ta.
- Mulţumesc, Travis. - Să aveţi o zi bună.
- Bine. - Ne mai vedem.
Dar îţi spun eu, că parcă am câştigat o viaţă în plus.
Chiar aşa simt.
Mi-am luat o chitară de la casa de amanet,
şi m-am prostit cu ea,
iar nepoata mea mi-a dat o Rosetta Stone - piatră inscripţionată,
şi acum învăţ japoneza.
- Ce înseamnă asta? - Înseamnă: Mi-am pierdut cămaşa.
Cred. Sau mi-am pierdut pălăria.
Nu ştiu. Eu...
Mulţumesc.
Cine ştie?
Poate voi zbura peste florile de cireş.
O să testez pe localnici.
Ţi-ai mai băgat nasul în cartea pe care o scrii?
Tu eşti de vină. A fost ideea ta.
A fost?
- Eu nu... - Are un titlu?
Tu amenajează-mi un birou.
Ştii, am o casă cu Allyson.
Locuim împreună. E drăguţ.
Ştii, ea a vorbit cu tipul ăsta.
Probabil îl cunoşti.
Corey Cunningham.
Oo da. Îl ştiu.
E un copil bun. A avut o experienţă grea.
E bine să cunoşti pe cineva, şi să ai grijă de el.
Îmi place faţa ta.
Adică, îmi place că ţi-am văzut faţa.
La fel şi mie.
Adică...
Şi mie. Îmi place să te văd.
Bună.
Hei.
De ce zâmbeşti?
Ce ai cumpărat de la magazin?
- Poftim? - "Poftim?"
Îmi cer scuze. Nu înţeleg.
Ştii ce i-a făcut soră-mii?
I-a ucis soţul, iar el a înjunghiat-o.
I-a luat vocea!
Nu poate vorbi din cauza ta!
Erai vecina ei,
şi nici măcar nu ştiai cum o cheamă, nu-i aşa?
L-ai tentat şi l-ai provocat pe acel om
când ar fi trebuit să fie lăsat în pace.
Laurie.
Hei.
Eşti bine?
Da.
Aş dori să văd acele flori de cireş.
Şi cred că şi ţie ţi-ar plăcea.
Cine ştie ce să mai creadă?
Cred că omul care a scăpat din Smith Grove în 1978
nu era acelaşi tip care i-a ucis pe toţi oamenii aceia.
Adevăratul Michael Myers a fost ucis în noaptea aceea,
şi respiraţia grea de sub mască era a aceluiaşi om
care l-a otrăvit pe Papa Ioan Paul I.
- Iată-te! - Bună.
Cred că îmi era dor de tine.
Cine e sub mască?
Sunt o Sperietoare.
Ce?
Am spus că sunt o Sperietoare.
Ar trebui să fii înfricoşător?
Merg acolo.
Revin imediat, bine?
O să ne aduc ceva de băut.
Fii atent!
Hei, Sperietoare.
Vezi ceva care îţi place?
Hei, Lindsay.
- Două vodca cu sifon. - Două vodca cu sifon.
Lindsay, ghici cine e Sperietoarea lui Allyson.
Tipul care a dat-o de gard cu bătrâna aia la azilul de bătrâni.
Deb, termina.
Glumesc.
Este de fapt Corey Cunningham,
tipul care a ucis acel copil.
Nu o asculta, Allyson.
Poţi fi cu cu cine vrei tu, să fii.
Da.
Şi acum, sunt cu el.
Da!
Hei, omule. Îmi poţi da o bere?
Hei.
Eşti aici să dansezi şi să te distrezi?
Îmi pare rău.
Îţi pare rău?
Îţi pare rău? Îţi pare rău că mi-ai ucis fiul?
Mă trezesc în fiecare zi,
şi nu pot trece de durere.
Mă ucide. Înţelegi?
Crezi că poţi veni aici...
Nu, tu nu înţelegi dacă crezi că poţi veni aici
să-ţi scoţi mica ta mască
şi să te distrezi cu prietenii tăi.
Doar un judecător ar fi putut spune că eşti nevinovat, dar eu te cunosc.
Ştiu că nu a fost un accident.
Nu a fost un accident!
Mi-ai împins băieţelul pentru că te-a supărat,
şi ţi-ai pierdut minţile!
Oamenii nevinovaţi nu fac asta! Nu!
Oamenii răi o fac.
Cei răi.
Corey!
Corey, fereşte-te! Corey!
Corey!
- Stai. Vorbeşte cu mine. - De ce m-ai luat acolo?
De asta nu ies.
- Ce? - Tu, doar ce...
m-ai aruncat la mijloc, şi apoi ai...
- Eu... eu... - Unde ai fost?
Nu ştiu ce se întâmplă acolo.
Eu... am încercat, doar am încercat să te ajut să...
Nu sunt proiectul tău, Allyson!
Eu, doar ce... Corey, ştiu!
Bine? Ştiu cum e ca
toţi să se uite la tine, crezând că te cunosc,
crezând că ştiu prin ce ai trecut, dar ei nu ştiu.
Dar când mă uit la tine... când te-am văzut alaltăieri,
tocmai am văzut o persoană.
O persoană care încearcă să-şi dea naibii, seama ce se întâmplă.
Mă trezesc în fiecare zi şi încerc să nu-mi fie teamă, că sunt singură.
Dar diferenţa, Allyson, între tine şi mine
este că oamenii se uită la mine zicându-şi:
"Cine este tipul ăsta? Cine-i monstrul ăsta?"
Şi când se uită la tine... te văd că pe un supravieţuitor.
Despre ce vorbeşti?
Înţeleg. I-ai supravieţuit lui Michael Myers.
Eşti un erou de cum rezişti poţi întreba pe oricine.
Eu sunt dădaca psiho. Sunt ucigaşul de copii, nenorocit.
Şi crezi că mă poţi repara, dar nu poţi.
Te voi scuti de un regret.
Corey!
Hei, puştiul cel cool. Ce faci?
Unde te duci?
Iată-te aşadar, omule. Te-am căutat.
- Terry. - Vreau să-mi cer scuze, bine?
Iisuse Hristoase.
Deci ce spui, Corey?
Ce zici de asta? Ne dăm mâna şi suntem prieteni.
Nu-l ţine cu mâna întinsă, omule.
Care este problema ta cu puştiul ăsta?
- Tipul ăsta i-a tras-o lui LeBaron. - La naiba, da.
Designerul de rame de la magazinele Dollar?
Hei, haide să te ajut să te ridici. Haide.
- Scuze. - Eşti bine?
Dă-te naibii înapoi!
- Hei! Hei! - Vino înapoi!
Vino înapoi!
- Eu încerc să te ajut. - Vino înapoi!
O să ne ucizi? La fel cum ai ucis copilul ăla?
Târfuliţa psihopată.
Nu ştii despre ce vorbeşti!
Nu ştii despre ce vorbeşti.
Pur şi simplu te comporţi ca un nenorocit
pentru că aşa te tratează tatăl tău.
Este contagios, nu?
La dracu.
- Cum m-ai făcut? - Aşa e.
Ştiu cum este când cineva te urăşte.
Şi tatăl tău te urăşte, la naiba.
Mă urăşte?
- Billy. - Mă urăşte, nu?
- Hei!
Billy, dă-i drumul. Billy!
Mă urăşte?
Terry, ce dracu?!
Of, la naiba!
- Of la naiba. - Of Doamne.
- Of la naiba. - Terry, ce ai făcut?!
- A căzut. - Micuţul s-a stricat.
- E mort? - Coboară şi verifică-l.
- Nu, tu să cobori şi să verifici. - Ce naiba?
N-am împins pe nimeni. El a căzut.
- Rahat. - El a căzut?
Da, asta e povestea mea.
Să plecăm de aici.
Cine este psihopatul acum, Terry? Cine este psihopatul?
Micuţul a meritat-o.
Urcă-te în maşină, Margo.
Am ucis un puşti, omule.
Haide.
Hei, ce se întâmplă?
Nu pot dracului să pornesc chestia asta.
Bine, bine. Ia o pauză.
- Bine, respiră adânc. - Lasă-mă să fiu supărată!
De ce să nu fiu furioasă?!
Poţi.
Poţi fi furioasă.
Poţi fi foarte, foarte furioasă,
şi poţi sparge lucrurile.
Doar să fii atentă. Că dă dependenţă.
Ai avut dreptate.
L-am plăcut.
Da.
Vezi omul ăla de acolo?
El duce oameni acolo, şi acum şi atunci.
De ce te-a lăsat să trăieşti?
Eu zic să te întorci.
Te duci înapoi acolo, şi să-mi aduci masca aia.
Eu sunt Michael Myers.
La naiba?
El nu a terminat dracului cu tine.
Hei!
Unde ai fost?
Am fost îngrijorată!
Corey, aproape că am sunat la persoane dispărute.
Ce se întâmplă cu tine?
Corey, vorbesc cu tine.
Tipa nu e de treabă, la naiba.
Deschide uşa.
Deschide uşa!
Vrei să mă omori?
Corey? Corey?
Nu-mi porţi pică pentru promovare, nu?
Bineînţeles că nu. O meriţi.
Am fost sigură că doctorul Mathis
te va pune asistentă şefă.
Deb, putem vorbi un minut?
Bine, Deb, o să îţi spun doar o dată...
Oamenii îşi creează propriile poveşti
şi îşi fac propriile alegeri.
Să creadă ce vor ei.
Sper în ideea că,
experienţa mea îi va ajuta pe alţii să se vindece.
Trebuie să te întrebi, „Eu controlez situaţia,
„sau elementele mă controlează?
"Viaţă sau moarte.
Sinuciderea sau florile de cireş”.
Bună.
Scuzaţi-mă, nu am vrut să să vă sperii.
O aştept pe Allyson.
Corey?
Totul este bine?
Am fost abordat, în drum spre casă, aseară.
De băieţii ăia...
Copiii ăia de la benzinărie care râdeau de mine...
Am încercat să-i înfrunt, şi ei...
Oo, îmi pare rău.
Am venit ca să vorbesc cu tine.
Am vrut să-ţi spun că îmi pare rău şi nu am
nici o scuză.
Dar dacă ai putea, te rog
să vii cu mine la o plimbare.
Te rog?
Am ucis pe cineva.
Făceam amândoi avioane de hârtie,
dar el voia să se uite la un film cu un monstru.
Totul s-a întâmplat destul de repede.
Eu am vrut să fie o noapte distractivă.
Atâta tot, doar... o noapte bună.
Şi apoi totul a luat o turnură proastă.
Am auzit ce s-a întâmplat.
Ştiu că sună nebunesc, dar când...
oamenii vor vorbi despre asta, parcă te-aş fi cunoscut.
Parcă te-aş fi căutat.
Şi apoi te-a adus la mine.
A făcut ceva rău?
Nu înţeleg de ce eşti aici.
Nu, nu. Se vede cu nepoata mea.
Eu le-am făcut cunoştinţă, într-un fel.
Nepoata ta ar trebui să se simtă norocoasă
că e cu un băiat ca Corey.
E frumuşel. Este un tip sensibil.
Nu-mi plăcea când stătea afară
toată noaptea cu fetele, dar a crescut.
Poate să facă ce vrea.
Da.
Ştiu că avea anumite dificultăţi.
Fiul meu.
Acest oraş s-a întors împotriva lui după accidentul cu Jeremy Allen.
Aveau sentimente pentru el. L-ar fi putut ajuta să se vindece.
Dar pentru că Omul tău negru musculos a dispărut,
ei simţeau nevoia de unul nou.
Îmi pare rău.
După ce mama şi tata au fost ucişi,
am vrut să dau foc la tot
- şi să plec din Haddonfield. - De ce să nu pleci?
De ce să stai?
Toate amintirile mele sunt aici.
Cred că după ce ambii tăi părinţi au fost ucişi,
bunica ta se simte vinovată de asta,
aşa că te face să te simţi ca fiind copilul ei.
Să o fi văzut înainte de terapie,
când se trezea, iar mie...
îmi este groază doar la gândul cu ce s-ar întâmpla
să rămână singură dacă aş pleca.
Deci ce, trebuie să stai aici, să o protejezi de ea însăşi?
Uite ce-i...
îmi pare rău că mi-am pierdut capul la petrecere
şi am plecat.
Am greşit.
Când mă uit la tine, eu...
ştiu că pot să-ţi spun adevărul.
Nu mi-e frică de aceşti oameni.
Nu-mi mai este frică.
Spune-mi că vrei să le dau foc,
sau spune-mi că vrei să-i arzi până în temelii.
Hei. De două ori într-o săptămână.
Pare la modă. Foarte tare.
Hei, spuneai că... aveai să mă suni.
Tu... aveai de gând să suni, dar nu ai făcut-o.
Nu, îţi sunt dator cu un apel.
Am făcut eu... ceva greşit sau...
Sunt cu cineva.
Scuze pentru asta.
Scuze că am dat buzna.
Păi, ştii, este... Joe Grillo,...
Salut Joe! Hei.
Azi este ziua de naştere a lui Joe Grillo.
Şi Joe Ross a făcut un pandişpan.
Voi doi aţi vrea să treceţi pe aici, la o felie
- după ce terminaţi ce-aveţi de făcut? - Nu, mulţumim.
Bine, nu-ţi trebuie.
Hai să-ţi spun că...
dacă te răzgândeşti, este...
Ea a spus nu, mulţumim!
Hei amice, ai o problemă?
Nu mulţumim.
Of, la naiba.
Allyson.
Îl suni pe domnul ucigaş
noaptea când nu poţi dormi?
Sau când îl vezi pe Omul negru în coşmarurile tale?
Te simţi în siguranţă cu tipul ăsta?
Hei, omule.
Glumeam.
Allyson.
Nu, nu, nu.
- Psihopatule. - Ţi-e bine, Mulaney?
Totul este bine. Totul este bine.
Trebuie să dăm nişte şuturi în fundul cuiva?
Nu. Nu. Mă descurc.
Să arzi totul până la temelie.
Eu voi aprinde chibritul.
Vrei să intri?
În altă noapte.
Ah, la naiba!
Hei!
Nu te pune cu Doug Mulaney!
Unde eşti?
Spui că a fost un accident.
Dar ştiu ce ai făcut.
O să-ţi sparg faţa, rahat cu ochi.
Ce naiba e asta?
Ajutor.
Arată-mi cum să o fac.
Ridică-te, ridică-te, ridică-te.
Ridică-te!
Cine e?
Eu sunt.
Oo, Dumnezeule. Eşti bine?
Nu ştiu ce mi se întâmplă.
Ce se întâmplă?
Uită-te la mine.
Cine ţi-a făcut asta?
Hei.
Uită-te la mine.
Te-a lăsat Michael Myers în viaţă?
Sau ai scăpat tu cumva?
Te doare?
Nu. Nu.
Mama m-a salvat.
V-aţi „tras-o”, nu-i aşa?
Este, ca în povestea perfectă de Haddonfield, într-un fel.
O fetiţă drăguţă se îndrăgosteşte de un localnic ciudat.
Imaginează-ţi dacă bunica ta s-ar fi îndrăgostit de Michael Myers.
Dar ea nu a făcut-o. Am auzit că l-a înjunghiat
în gât cu o nenorocită de andrea.
Care e problema ta, Deb?
Vorbeşti de parcă eu nu sunt aici.
Ai tăcut tu, vreodată?
Nu-i aşa? Ştiu că vorbesc prea mult.
Sunt atât de entuziasmată de toate prostiile alea cu Omul negru.
Nu. Eu mă opun.
Al doilea receptor de apărare, pe ultimul loc a lui Mark
miroase a coluziune.
Nu este un schimb direct.
Vrei să câştigi campionatul cu clasă?
Nu mai trişa.
Îi tot văd ochii.
Vorbim despre Michael sau despre acest copil?
Ochii lui Michael, în Corey.
Lindsay, eram atât de sigură.
La fel ca prima dată.
Hei Roger.
Aş vrea să cunoşti pe cineva.
Întotdeauna mi-a plăcut Corey.
Ştii că despre unii copii poţi spune că sunt o belea,
dar Corey era un copil bun.
Şi nu mi-am putut imagina că ar fi capabil
să facă rău cuiva, intenţionat.
Dar de la proces,...
au început să apară multe teorii şi...
şi până la urmă mi-am zis,
"Renunţă. Rana nu se va închide niciodată.
Nu există aşa ceva."
Mai trec câţiva ani şi îl văd uneori,
văd cum oamenii îl evită
sau ce gesturi fac fetele pe la spatele lui,
lucru care, sincer, m-a enervat.
Pentru că am simţit că mi-a luat durerea...
disperarea mea,
şi au făcut să fie despre ei.
Şi apoi, ieri, eram în drum spre serviciu.
Iată-l.
Şi îmi zic: „Voi spune ceva,
să demonstrez că soţia mea se înşeală.
Să găsim o cale să-l iert pe acest copil.”
Şi trag lângă el, şi se uită la mine,
şi nu este el.
Cel puţin nu în ochi.
Şi nu ştiu, omule.
Mi s-a ridicat părul de pe spate.
Şi imediat, am simţit că mi-am primit răspunsul.
Puştiul care obişnuia să ne cosească gazonul nu mi-a ucis fiul.
Ştiu asta.
Dar tipul pe care l-am văzut pe marginea drumului
era pe o potecă întunecată.
Oraşul i-a făcut asta după accident?
Sau mereu, a fost aşa?
Tu râzi la toate glumele mele,
nu-i aşa?
Oo, Doamne.
Bine, Alexa.
Redă „Spune-mi cu ochii tăi” de Rob Galbraith.
Iată „Spune-mi cu ochii tăi...”
Această casă este atât de...
înstărită.
Iubito, toată ziua am tot aşteptat acest moment.
Am păstrat sticla asta de Au Bon Climat.
Arătai al naibii de sexi, azi la birou.
Te deranjează dacă m-aş...
Dormitorul e pe hol.
Spală-te. Fă un duş.
De fapt, ne întâlnim acolo.
Da, da.
Da.
Felicitări pentru promovare.
Măi să fie.
Este un medic în casă?
Da, iubito. În regulă.
Am brânză. Avem biscuiţi.
Suntem pregătiţi.
Doctore Mathis?
Te rog, te rog, te rog, te rog. Te rog, te rog, te rog, te rog.
911...
După accident,
aş fi venit cu bicicleta aici şi m-aş fi aşezat pe acest acoperiş.
Şi mi-aş ridica privirea spre turnul acela.
Întrebându-mă dacă aş putea să urc până sus.
Mă chema.
Ca un turn de veghere sau un far spunându-mi: Trăieşte-ţi viaţa dinainte.
Fii din nou fericit.
Am şi eu aşa ceva.
Întotdeauna m-a făcut să sper, ştii, lucrurile ar...
bine, poate cumva lucrurile s-ar întoarce
aşa cum erau înainte.
Înainte ca totul să se schimbe.
Infectat.
Trebuie să scap de toţi cei care mă cunosc.
Dar nu pot, eu...
nu vreau să merg singur.
Corey, haide.
Opreşte-te.
Cred că ţi-e frică de asta şi nu ai suficiente bandaje
să mă ţină alături.
Corey, ce faci...?!
Eşti bine?
Ce, eşti nebun?
Încerci să te sinucizi?
Nu sunt interesat de nemurire.
Ce naiba se întâmplă aici?
Aceasta este proprietate privată.
Nu este sigur să faci orice naiba ai face...
Corey Cunningham.
Ce faci aici, urât nenorocit?
- Corey, încetează. - O să sperii toţi copiii.
Şi tu încetează.
Nu ştiu cu cine naiba vorbeşti,
dar, ştiu cine eşti.
Da, ştiu povestea lui Laurie Strode.
A tachinat un bărbat cu probleme mintale, apoi i s-a înfundat.
Uită-te la tine.
O să-ţi faci un mic renume, nu?
Plimbându-te cu târfa asta proastă de aici.
Nu taci niciodată.
Îi auzi vocea peste tot.
Dreptate ai, la naiba.
Şi odată ce Willie îţi intră în ureche,
este precum cântecul tău preferat, blocat în capul tău.
Plecaţi naibii de pe proprietatea mea înainte să v-o trag.
În regulă.
Ai dreptate.
Hai să o facem.
Nu vreau să mai stau în Haddonfield.
Vreau să fiu cu tine.
Îi simt mirosul pe tine.
Ea încearcă să te îndepărteze de mine, nu-i aşa?
Acolo te duci în fiecare noapte.
Ei bine, eu zic să te duci.
Pleacă chiar acum!
Ieşi din casa mea!
Oo nu. Nu.
Sper să găseşti dragostea.
31 octombrie
Allyson?
Mă bucur să te văd.
Să ştii că există două feluri de rău.
Unul sub forma unei forţe externe
care ameninţă bunăstarea tribului.
Supravieţuirea depinde de înţelegerea şi conştientizarea
şi frica de o ameninţare fizică la viaţa noastră de zi cu zi.
Celălalt fel de rău trăieşte în interiorul nostru.
E ca o boală sau o infecţie.
Periculos este să nu ştim că suntem infectaţi, dar că e posibil.
Sunt o persoană rea?
Tu eşti?
Păi...
amândoi suntem daţi naibii.
Vreau să te ajut, Corey.
Lasă-mă să te ajut.
Sau lasă-mă să găsesc un ajutor pentru tine.
Nu o poţi avea.
Allyson nu este echipată pentru această relaţie,
şi nu voi lăsa să fie rănită.
Deci să stai naibii departe...
Tu ai început asta!
Tu m-ai adus! Tu m-ai invitat!
Tu eşti de vină.
„Vrei să o faci, sau vrei să o fac eu?"
Dacă eu nu o pot avea,
nimeni nu o va avea.
Vrei să o ajuţi pe Allyson? Lasă-o să-şi trăiască viaţa.
Acum mă are pe mine.
Ar trebui să cedezi.
Ar trebui să te predai sentimentului pe care l-ai avut
prima dată când te-ai uitat în ochii lui.
Speri în secret că Michael se va întoarce după tine.
Eu sunt psihopatul.
Tu eşti ciudatul din spectacol.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să plecăm.
Nu pot acum. Lucrez.
Atunci diseară.
Ne întâlnim la ora 9:00?
La Diner off 74.
Trebuie să vorbim despre bunica ta.
Ea vrea să mă omoare.
- Ce? - Da.
Nu mai suport.
Este timpul să ne luăm rămas bun la Haddonfield.
Ai ceva de care am nevoie.
Eşti doar un bărbat cu o mască de Halloween.
Ce vei face acum?
Îl suni după.
Nu vreau să merg la tine acasă, omule.
Tatăl tău întotdeauna strigă la noi.
Ce păcat. Ar fi trebuit să îl ai pe al tău.
N-ar fi trebuit să iau nimic din astea, oricum.
De ce nu putem merge la ea acasă? Ea este cea bogată.
Psihopat - Ce? Da. - Ce naiba?
Ce?
E mort! Urcaţi!
Of, la naiba. La dracu.
Ai găsit ce căutai?
Îmi imaginez că mergi într-o călătorie minunată.
- Aveai de gând să-mi spui? - Ce mai contează?
Contează mult, Allyson.
Simt că este capabil de răul real.
Asta te deranjează?
Este o suspiciune sau e paranoia?
Intuiţie? O bănuială?
Ai o bănuială?
M-am dus la el acasă. Am cunoscut-o pe mama lui.
Ştiu. Mi-a spus.
Deci, ce eşti? Îl urmăreşti mai nou?
- Nu. - Şi îl ameninţai.
- Ce i-ai spus? - Văd acelaşi lucru la el
- pe care l-am văzut în Michael. - Michael.
Tu eşti acel Michael Myers.
Tu nu mă asculţi, Allyson.
Încerc să te protejez.
Nu vreau protecţia ta!
Dar tu poţi avea o viaţă bună, Allyson.
O viaţă bună.
Dar nu cu el.
Te prefaci că ai depăşit momentul, dar te minţi singură.
De fapt tu eşti obsedată de moarte, ca de un anume joc.
Şi nu vei avea odihnă până când nu ajungi la sfârşitul lui
sau până când toţi ceilalţi ajung în situaţia jalnică în care te afli tu!
Trebuie să dispar din zona înainte ca acest oraş să omoare
singura persoană care mă face să simt ceva.
El se află pe calea întunecată!
N-am să permit să ţi se întâmple aşa ceva! Crede-mă!
Să te cred?
Vrei ca eu să te cred?
Din cauza isteriei pe care ai provocat-o
de când am avut încredere în tine, prietenii mei sunt morţi.
Părinţii mei sunt morţi.
Tu eşti cea capabilă de rău!
Eşti sigur că a întors aici, omule?
Da, parcă e ascunzătoarea lui sau aşa ceva.
Acolo lucrează.
- Munca lui este o groapă. - De fapt este o groapă.
Bine, nu, dar serios, unde este?
- Uite-i motorul. - La naiba, omule, opreşte.
Ce nebunie.
- Să mergem. - Billy, poţi să te grăbeşti?
- Corey! - Mă striveşti.
- Doamne. - Unde s-a dus?
Ieşi afară, Corey!
Corey, vreau doar să ne pupăm şi să ne împăcăm, omule!
- Haide! - Nu mai fi un nenorocit!
- Corey! - Unde eşti, omule?
Îţi voi arăta ce se întâmplă când te pui cu maşina tatălui meu!
Putem să ne grăbim un pic, omule?
Oo, am o idee.
Billy, dă maşina cu spatele.
Desigur.
Ia de lanţul ăla. Haide.
Terry, e cineva în birou.
Nu mai fi un găinaţ.
Trece-l prin roata. Bine?
O să-l legăm în spatele maşinii,
şi apoi o vom trage până nu mai rămâne nimic.
Motorul cu fundul prăfuit.
La dracu.
- Porneşte Billy. Billy! - Haide, Terry. Grăbeşte-te, omule.
- E cineva aici. - Billy!
Haide, Billy! Hai să-l prindem pe acest derbedeu!
Haide!
Of Doamne. Billy.
Billy, ce încerci să faci, omule? Sugeţi-ai...
Of Doamne!
Ce naiba?!
Terry?
Ce s-a întâmplat?
Billy e mort!
- Ce? - Ce?!
Despre ce vorbeşti?!
Of, la naiba.
Stacy? Stacy?
Ce... ce se întâmplă?!
La naiba!
Stacy!
Ajutor, ajutor, ajutor, ajutor!
Ajutor! Trebuie să mă ajuţi! Ajută-mă!
Margo!
Oh, Doamne!
Margo! Margo!
Vorbeşte cu mine.
Eşti bine? Eşti bine?
Fii calmă. O să te scot de aici.
Stai liniştită. Am să te scot de acolo.
Încearcă să fii calmă.
Este încărcată.
Stai aici.
Nu vreau să mor.
- Ajută-mă! Ajută-mă! - Hei, hei!
Stai aşa. Stai aşa. Stai nemişcată.
Stai nemişcată! O să-l iau de pe tine.
Iată-l!
Corey?
Al meu eşti!
- Al meu eşti, psihopat nenorocit! - Nu, nu!
Stacy. Stacy.
Dumnezeule.
Of, Doamne.
- Terry. - Margo!
Terry.
Doamne. Of Dumnezeule. Of Dumnezeule
Unde-i Stacy?
Stacy e moartă.
Şi tu eşti mort.
- Ce? - Terry!
Nu.
La naiba.
Este izul unei coji de lămâie.
Oferă o aromă de prospeţime.
Deci afinele, e clar că sunt fierbinţi.
Şi atunci când va fi totul pregătit,
o să îngheţăm crema şi apoi ste...
Ronald?
Am rufe.
Pot să le pun în dulapul tău,
sau pot să le las în coş, aici.
... acest recipient şi pune-l în congelator
de la o jumătate de oră până la o oră, aşa că se va întări.
Acum o să-l mâncăm.
Arată bine.
Puţină îngheţată, o prăjiturică...
Ooh, linia telefonică este deschisă, iar noi punem muzică la cerere.
Cântece pentru înviere.
Ce va primi monstrul nostru de afară?
Dă-ne un motiv să ţipam?
Apelant, eşti în eter.
Willie, ar trebui să-ţi fie ruşine că exploatezi aceste tragedii.
Sunt trei persoane dispărute în acest moment în Haddonfield.
„Atenţie domnule, că atunci când te lupţi cu monştrii,
să nu devii şi tu un monstru,
ca atunci când priveşti lung în abis,
abisul se uită şi el la tine”.
Nietzsche a mai spus că: „Fără muzică”
„viaţa ar fi o greşeală”.
Te pot ajuta?
Hei, omule, cine naiba eşti?
Hei, ce naiba... Oo!
Allyson, îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce am spus.
Îmi pare rău. Te rog.
Şi vreau doar să vii acasă.
Unde eşti? Eşti bine?
- 911. - Da.
Aş dori să raportez o sinucidere.
1206 Mill's End Road.
Chiar te-ai gândit că m-aş sinucide?
Am încercat de multe ori...
să am compasiune şi să găsesc milă.
Dar ce rost are?
Ai venit aici să mă omori, aşa că, fă-o.
Să ştii că aflăm adevărul cu toţii, unul despre celălalt în cele din urmă.
Chiar te-ai gândit
că Allyson avea să fie cu tine?
Dacă eu nu o pot avea...
Ticălosule.
Ce-ai făcut?
Ce i-ai făcut?
Nu. Nu.
De ce ai făcut asta?
- Nu. - Corey, întoarce-te. Revino-ţi.
Nu. Nu.
Tu!
Allyson, unde este Laurie?
Răspundem la un apel. Ea a sunat că se sinucide.
Nu!
Am fugit de tine.
Te-am urmărit.
Am încercat să te închid.
Am încercat să te iert.
M-am gândit că poate tu ai fost Omul negru.
Nu.
Eşti doar un om care este pe cale să nu mai respire.
Fă-o.
Fă-o!
Fă-o.
Nu!
Nu voi permite să ţi se întâmple asta.
E în regulă.
Dă-te la o parte. Stai aici.
Rămâi înapoi.
Laurie!
Michael.
E mort.
Nu e suficient de mort.
Nu aşa facem noi.
- Aţi înnebunit cu toţii. - Ce faci?
Unde-l duci?
E vremea ca Haddonfield să înceapă să se vindece.
Să le arătăm tuturor.
Nu aşa merg lucrurile.
Se va întâmpla în noaptea asta.
Mai puternic decât să tacă radioul.
Asta trebuie să fie o comandă.
- Am recepţionat. - Recepţionat.
Să mergem.
Cadavrul lui Michael Myers
a fost eliminat într-o procesiune la miezul nopţii.
Nu va exista o piatră funerară, nici un memorial.
Misterele au fost puse în pat,
şi povestea aşa cum am spus-o trebuia să se piardă cu timpul.
Ai avut dreptate în privinţa lui Corey.
Ştiu că i-a ucis pe acei oameni.
A fost mistuit de rău.
Evenimentele din Haddonfield
care au creat atâta violenţă şi vărsare de sânge
aveau în sfârşit o rezolvare.
Rapoartele confirmă acum că Michael Myers
a fost într-adevăr ucis, murind după o tentativă de agresiune
asupra rezidentei Laurie Strode din Haddonfield.
Ce poveste incredibilă de supravieţuire
prin decenii de tulburări în comunitatea noastră locală.
În cele din urmă...
Se întrevăd noi începuturi.
Frica trece prin noi toţi,
şi noi decidem când să se predea.
I-am spus la revedere Omului meu negru,
dar adevărul este că răul nu moare.
Doar îşi schimbă forma.
Am vrut să ştii că mă gândeam la tine.
Vreau să îţi mulţumesc pentru ceea ce ai făcut.
Poftă bună!
Ce spuneai despre florile alea de cireş?
Traducerea şi adaptarea geoguyro.
Salvare în Unicode UTF-8 R.O.D.
Sincronizare R.O.D.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org