Ellen Taper Leigh, în vârstă de 78 de ani, a decedat după o suferinţă prelungită
acasă la fiica ei Annie, la data de 3 aprilie 2018.
Iubită soţie a decedatului Martin Leigh, odihnească-se în pace.
Mamă devotată a Annei Leigh şi a decedatului Charles Leigh, odihnească-se în pace.
Bunică adorată a nepoţilor Peter Graham şi Charlie Graham.
De asemenea, trăieşte ginerele ei, dr. Steven Graham. Îi vom simţi lipsa.
Va fi depusă la Casa Funerară Kingstone, vineri între 10:00 AM şi 12:00 PM.
Slujba de înmormântare va avea loc sâmbătă 10:00 AM.
Va fi îngropată la cimitirul Spring Blossom.
Haide, Peter.
Trezeşte-te. Peter. Trezeşte-te.
Uite-ţi costumul.
Ştii dacă sora ta a dormit în camera ei noaptea trecută?
Nu ştiu.
Haide, Peter. Ridică-te.
Charlie... Pentru Dumnezeu, haide!
A fost foarte frig noaptea trecută!
Aşa faci pneumonie.
Este în regulă.
Bine, haide. Să mergem. Am întârziat.
Mama ta este deja în maşină.
Este încurajator să văd atât de multe figuri noi astăzi aici.
Ştiu că mama ar fi fost foarte emoţionată
şi probabil puţin suspicioasă...
să vadă aceasta prezenţă. Aşadar...
Mama era o persoană foarte ascunsă şi secretă.
Avea ritualuri private,
prieteni privaţi şi anxietăţi private.
Sincer, pare ca o trădare
doar să fiu aici şi să vorbesc despre ea.
Era o persoană foarte greu de "citit".
Dacă credeai vreodată că ştiai ce se petrece cu ea,
Doamne fereşte să încerci să o confrunţi în privinţa asta.
Dar când viaţa ei era nepoluată,
putea să fie cea mai scumpă, caldă,
şi cea mai iubitoare persoană din lume.
De asemenea, era incredibil de încăpăţânată,
ceea ce poate, explică felul în care sunt eu.
Întotdeauna te puteai baza pe ea să aibă întotdeauna răspunsul.
Şi dacă se înşela vreodată,
ei bine, asta era opinia ta...
Şi tu te înşelai.
Nu sunt alune în asta?
- Nu. - Bine.
Are alune? Pentru că nu avem EpiPen.
Ştiu.
Salut, Rexy! Câine bun.
Toată lumea să se descalţe.
Charlie, descalţă-te.
Pare ciudat.
Da.
Ar trebui să fiu mai tristă?
Ar trebui să fii oricum eşti tu. O să vină.
Hei, cum merge?
Lucrez doar.
Iau o pauză de la evitarea spectacolului.
Aşadar, încă lucrezi la azil?
Da, între asta şi... grădiniţă.
Aşadar, care este termenul nostru limită? Şapte luni?
- Şase şi jumătate. - Se apropie.
Ceva idei pentru titluri?
Intră.
Hei...
- Noapte bună, puştiule. - Noapte bună.
Tu... te simţi în regulă în legătură cu totul?
Da. Bine.
Puţin trist?
Da, înţeleg. Ştiu.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Te iubesc.
Cine este asta?
Asta este bunica?
Ştii că erai preferata ei, nu-i aşa?
Chiar când erai bebeluş,
nu mă lăsa să te hrănesc
pentru că voia să te hrănească ea.
Mă înnebunea.
Voia să fiu băiat.
Ştii, eu am fost băieţoi când eram mică.
Uram rochiile, păpuşile şi culoarea roz.
Cine o să aibă grijă de mine?
Scuză-mă.
Nu crezi că o să am eu grijă de tine?
Dar când o să mori...
Ei bine, atunci...
Tata o să aibă grijă de tine.
Sau Peter.
Nu ai plâns niciodată când erai bebeluş.
Ştii asta?
Nici chiar când te-ai născut.
Ai simţit astăzi că vrei să plângi?
Crezi că ai putea să simţi o alinare?
Noapte bună, scumpo.
Draga mea scumpă, frumoasă Annie, iartă-mă pentru toate lucrurile
pe care nu am putut să ţi le spun. Te rog să nu mă urăşti
şi să încerci să nu disperi pentru pierderile suferite.
O să vezi la sfârşit că au meritat.
Sacrificiul nostru va păli în comparaţie cu răsplata. Cu dragoste, mami.
Mamă?
Tocmai m-am speriat în atelier.
Cu... cu ce?
Nu.
Ai terminat?
Aproape.
Aşadar, poate o să terminăm jucăria după test.
Ce crezi?
- Bine. - Bine.
Dumnezeule! Ce a fost asta?
Aşadar, dacă urmăm regula
că eroul nu este terminat datorită defectului său fatal,
care este defectul lui Heracle?
Aroganţa.
Bine. De ce?
Pentru că efectiv refuză să se uite la toate semnele
care îi sunt efectiv date în întreaga piesă.
Bine, interesant.
Aşadar, el crede că are controlul.
Dar să ne amintim cu toţii,
Sofocle a scris oracolul ca să fie necondiţional,
adică Heracle nu a avut niciodată vreo şansă, nu-i aşa?
Aşadar, face să fie mai tragic sau mai puţin tragic
dacă ar fi avut de ales?
- Mai puţin. - Bine.
- De ce? - Pentru că.
Vrei să intervii, Peter?
În legătură cu care parte?
Eu cred că este mai tragic
pentru că dacă totul este pur şi simplu inevitabil,
atunci asta înseamnă că personajele n-au nicio speranţă.
N-au avut niciodată vreo speranţă
pentru că sunt cu toţii fără speranţă.
Sunt cu toţii ca nişte pioni
în această maşină groaznică, lipsită de speranţă.
- Bună! - Bună!
Ai urcat în camera mamei?
Nu.
Era deschisă uşa.
Alo?
Îmi pare rău. Ştiu că este iraţional.
- Nicio problemă. - Mulţumesc.
Hei, tată. Sunt cei de la cimitir.
În legătură cu ce?
Lasă-mă să văd.
Alo? Da.
Ce înseamnă asta?
Profanat?
Dar a trecut doar o săptămână.
Da, bine, da. Sigur.
În regulă. Înţeleg. Da...
Ce-ar fi să vă sun eu înapoi? Da. La revedere.
Despre ce era vorba?
Nişte prostii despre plăţi.
În regulă, ei bine, eu... mă duc să văd un film.
Bine.
El ar spune:
"Sunt o povară, sunt o povară, sunt o povară."
Iar eu i-aş spune: "Nu, nu."
Dar da, era o povară.
Acum, ne-am rezervat ceva timp pentru cei noi veniţi
care ar vrea să vorbească.
Aşa că, oricine...
Dacă eşti aici pentru prima sau a doua oară,
ai cuvântul.
Da. Vrei să...
Poate că nu.
Bine. Nicio presiune.
Numele meu este Annie.
- Bună, Annie. - Bună, Annie.
Mama a murit acum o săptămână.
Aşa că sunt aici doar ca să încerc asta.
Am o mare rezistenţă la asemenea lucruri,
dar merg la aceste şedinţe de doi ani.
Ei bine, am fost forţată să merg şi cred că...
Cred că a ajutat. Aşadar...
Mama era în vârstă şi nu mai era în toate minţile la sfârşit.
Şi am fost înstrăinate înainte de asta,
aşa că asta nu a fost o mare lovitură.
Dar am iubit-o.
Nu a avut o viaţă uşoară.
Suferea de tulburare de personalitate multiplă, care a devenit extremă la final.
Şi demenţă.
Tatăl meu a murit când eram bebeluş, de foame,
pentru că avea depresii psihotice
şi s-a înfometat,
care sunt sigură că a fost la fel de plăcut precum sună.
Şi mai este fratele meu.
Fratele meu mai mare avea schizofrenie
şi când avea 16 ani
s-a spânzurat în dormitorul mamei,
şi, desigur, în biletul sinucigaşului o învinuia pe ea,
o acuza că a pus oameni înăuntrul lui. Aşa că...
Asta a fost viaţa mamei.
Şi a locuit în casa noastră
la sfârşit, după azil.
Nici măcar nu vorbeam înainte de asta.
Adică, am vorbit, apoi nu am mai vorbit.
Şi apoi am vorbit din nou.
Era complet manipulatoare.
Până când soţul meu, în cele din urmă a aplicat regula "fără contact",
care a durat până când am rămas însărcinată cu fiica mea.
Nu am lăsat-o lângă mine
când l-am născut pe primul meu băiat,
motiv pentru care i-am dat-o pe fiica mea,
asupra căreia imediat şi-a făcut simţită influenţa.
Şi eu pur şi simplu... m-am simţit din nou vinovată.
M-am simţit vinovată din nou.
Când s-a îmbolnăvit,
deşi până la urmă era mama mea,
nu s-ar fi simţit vinovată în legătură cu nimic niciodată.
Şi nu vreau să mai pun stres asupra familiei mele.
Nici măcar nu sunt sigură că ar putea...
Că ar putea să mă sprijine.
Şi pur şi simplu... mă simt precum...
Uneori simt că totul este distrus.
Şi apoi realizez că doar eu sunt de vină.
Sau nu că sunt prea mult de învinuit,
dar sunt de vină! Sunt...
Şi pentru ce crezi că eşti de vină?
Nu ştiu.
Hei, oricum, se petrece în oraş, dle?
O convenţie, sau ceva de genul ăsta?
Ce?
Ei bine, hainele alea pe care le porţi.
Am vorbit cu un tip în dimineaţa asta
care purta acelaşi gen de haine.
Poate este tipul pe care-l cauţi, nu?
Ai vorbit cu el?
Ce ţi-a spus? Unde s-a dus?
Hei, care este problema cu tine?
Hei, ia-ţi mâinile de pe mine.
O să-mi spui ce ţi-a zis!
Ei bine, de ce aş face asta?
Hei, oricum, cine te crezi?
A venit cu plăcuţe de câini!
Voia să ştie adresa
şi i-am spus cum să o găsească.
Unde?
Mesaj de la Galeria Archer Bună, Annie!
Nu vrem să te deranjăm, dar am vrea să vedem cum stăm, să vedem progresul.
Poţi să ne trimiţi fotografii ale muncii tale în etapa actuală?
Îţi promit că nu o vom judeca! Silvia.
Hei... crezi că poate aş putea să împrumut
una dintre maşini în seara asta?
De ce? Unde te duci?
O petrecere cu grătar cu colegii.
Aşadar, nu mănânci cu noi?
Nu, voiam să mănânc aici în continuare.
Ei bine, poţi să mănânci acolo dacă vrei. Doar că nu am...
Nu, nu, nu. Nu o să mănânc acolo. Eu doar, eu...
Mă duc doar să stau cu prietenii.
Fără băutură?
Nici măcar nu suntem suficient de mari să cumpărăm băuturi dacă am vrea.
Ei bine, asta este o prostie. Întreb doar dacă bei tu.
Ei bine, tocmai am răspuns nu.
O să o iei pe sora ta?
Vrea să vină?
Ai întrebat-o?
Charlie?
Charlie!
Adică, ce faci? Ieşi din casă în picioarele goale?
Eşti idioată?
Nu poţi să rătăceşti fără încălţări şi fără haină.
O vreau pe bunica.
Ce? Acum eşti supărată pe mine?
O să te duci la... Hei, scoate-ţi şosetele.
O să te duci la petrecerea asta cu fratele tău.
Care petrecere?
O petrecere la şcoală cu colegii.
Este în regulă.
Nu, nu este în regulă. O să mergi.
- De ce? - Pentru că o să fie distractiv.
Pentru că o să poţi să stai cu alţi copii.
- Cu cine? - Cu...
Cu fratele tău. Cu ceilalţi copii.
- Bine. - Bine. Mergi.
- Merge cu tine. - Grozav.
Asta chiar înseamnă să nu bei.
Da, chiar nu făceam asta.
Bună.
Cum este petrecerea?
De ce? Vrei să ştii dacă ar trebui să vii?
Da. Ce crezi?
Mi-e indiferent.
Hei, fumezi cumva?
Am nişte marijuana foarte bună.
- În cealaltă cameră este un bong. - Nebunie.
Vrei să aştepţi aici o secundă?
- Nu. - Charlie, te rog, doar...
O să lipsesc două minute, apoi o să stăm împreună.
Poţi să desenezi. Te rog, Charlie. Sunt...
Rahat, uită-te. Să împarte tort de ciocolată.
Nu tuturor.
Ba da, tuturor. Este o petrecere.
- Nu cunosc pe nimeni. - Nimeni nu cunoaşte.
Doar du-te acolo şi or să-ţi dea o felie.
Grăbeşte-te. O să se termine. Haide, Charlie.
Hei, prieteni. Peter are marijuana.
Aia de jos era sora ta?
Da. Charlie.
Este sexi sora ta?
Am văzut-o desenându-mă săptămâna trecută.
Da?
Da. M-a făcut să arăt retardată.
Da. Asta este Charlie.
Peter?
Charlie.
Ce este?
Eşti în regulă?
Îmi este greu să respir.
Ce vrei să spui?
Cred că mi se umflă gâtul.
Este în regulă, Charlie. Suntem aproape de spital, bine?
Charlie!
Eşti în regulă.
Bine.
În regulă, bine. Au venit acasă.
Bine.
Mă duc să cumpăr balsam de rufe.
Vrei ceva?
Sunt bine, scumpule. Să conduci în siguranţă.
Bine. Mă întorc peste 20 de minute.
Dumnezeule! Dumnezeule!
Nu. Nu pot, nu pot...
Vreau doar să mor!
Dumnezeule. Doare prea mult!
Vreau să mor!
Charlie!
Dumnezeule.
Charlie!
Hei, sunteţi prieteni cu Becky pe Facebook?
Sunteţi prieteni cu Becky?
Tipule, am spus "prieteni pe Facebook".
Dar serios, ai văzut ce statusuri are, frate?
Dumnezeule, tipule, ştiu.
- La fiecare zece secunde. - Serios.
Tipule, cum este cu... la naiba... dă-mi aia.
- Brian? - Brian şi iubita lui.
Îi spune cumva...
Îi spune cumva prostesc, tipule. Cum era...
Îi spune "prinţesa lui".
Cine naiba îi spune iubitei "prinţesă"?
Ce naiba?
Tipule, spune ceva de genul:
"Îmi iau prinţesa de la aeroport.
Mâncăm naibii cous..." Cum naiba îi spune.
Se spune cuşcuş.
Cuşcuş. Nu-mi pasă... "Cu prinţesa mea."
Ai tras din chestia aia?
Cine este iubita lui?
O tipă tâmpită de la colegiu.
La naiba...
Vreau şi eu să regulez prinţese tâmpite de la colegiu, frate.
Da.
Hei, tipule. Tipule, tipule, tipule.
Eşti... eşti în regulă?
Cred că am... un fel de reacţie.
Gâtul meu este...
Cred că mi se umflă gâtul.
Tipule, este doar... este doar marijuana.
Linişteşte-te, omule. Este în regulă.
Ţine-mă de mână. Ţine-mă.
Îmi pare foarte rău că am venit după tine.
Nu intri, său...
Eu... Nu, eu doar... am uitat ceva.
Bine, îmi pare rău. Îmi pare rău, eu doar...
Te-am recunoscut de acum câteva luni.
Dumnezeule. Mă simt aiurea. Eu sunt Joan.
Bună.
Te simţi mai bine?
- Ce? - După mama ta?
Ce? Nu, nu. Asta nu este...
Fiica mea a fost ucisă.
Îmi...
Îmi pare foarte rău.
Vrei să intri cu mine?
Sau am putea chiar să bem o cafea.
Îmi pare rău. Serios, eu...
Nu pot... Chiar am uitat ceva.
Fiul meu a murit.
Îmi pare foarte rău.
Câţi ani avea fiica ta?
13.
Dumnezeule. Asta este groaznic.
Fiul şi nepotul meu s-au înecat acum patru luni.
Cel mic avea şapte ani.
Dumnezeule!
Vin aici de două luni.
Şi a ajutat.
Nu face să fie mai uşor, evident,
dar uneori te face să nu te mai simţi atât de singură.
Bine.
Iar acum sunt pe cale să mă fac complet de râs, dar...
dacă ai nevoie de cineva cu care să vorbeşti...
Pentru că toţi avem nevoie.
Dacă ai nevoie de asta.
Bine.
Mulţumesc. Cu adevărat.
Bine.
La revedere.
- Hei. - Hei.
- Mă duc la culcare. - Unde ai fost?
La film. Mă duc la culcare.
Bine. Vin şi eu cu tine.
Bine.
Mă întorc imediat.
Nu, nu o să te întorci. Iei pătura.
Nu pot să dorm.
Este foarte frig acolo.
Ei bine, acolo este caloriferul.
Bine.
Este în regulă?
Dacă se face prea frig, întoarce-te în pat.
Am nevoie doar să dorm.
Rahat.
Annie... Ai venit.
Este puţin mai devreme decât am stabilit.
Ai venit foarte bine. Intră. Intră.
Covoraşul tău de la uşă.
Este drăguţ, nu?
Da. Mama obişnuia să brodeze un covoraş ca ăsta.
Serios? Nu este asta amuzant?
Intră, te rog. Stai jos.
Mai întâi este...
Mirosul a ceva în neregulă.
Şi apoi cadavrul.
Acoperit de sânge, precum smoala.
Şi nu avea capul acolo, aşa că nu am putut să-i văd faţa.
Dar ei plecaseră.
Şi mâinile ei şi micuţele ei unghii.
www.subtitrari-noi.ro
Cum este relaţia cu fiul tău?
Peter?
Dumnezeule.
Bine, sunt somnambulă.
Adică, nu am mai făcut asta de ani de zile, dar...
Acum doi ani m-am trezit
şi stăteam lângă Peter în patul lui Charlie
pe vremea când stăteau în aceeaşi cameră.
Şi erau complet
acoperiţi de diluant.
Şi eu la fel.
De la cap la degetele de la picioare.
Şi stăteam acolo cu o cutie de chibrituri
şi cu o cutie goală de diluant.
Şi m-am trezit încercând să aprind chibritul,
lucru care l-a trezit şi pe Peter, care a început să ţipe.
Imediat am stins chibritul.
Adică, imediat.
Eram la fel de şocată ca şi el.
Şi a fost imposibil să-i conving
că am făcut asta în somn,
ceea ce desigur că făcusem, dar...
Sincronizarea fusese groaznică.
Eu şi cu Peter eram într-o fază tâmpită de ceartă,
ne certam în continuu pentru nimic, precum...
lucruri frivole.
Şi Peter întotdeauna mi-a reproşat asta.
Şi nu puteam să spun
sau să fac nimic
pentru că se întâmplase.
În timp ce eram somnambulă.
Hei! Ai venit rapid.
Ai venit cu bicicleta până aici?
Nu. De fapt, prietenul meu m-a adus acasă cu maşina.
Apropo, Peter, te-ai...
Te-ai înscris la acel curs de pregătire pentru testul SAT?
O să fac asta mâine.
Da, ştii ceva? Trebuie să faci asta
pentru că se apropie.
Iisuse, Annie.
Nu ai de gând să-l laşi să vadă asta, nu-i aşa?
- Pe cine? - Pe Peter.
Cum crezi că o să se simtă când o să vadă asta?
Ce? Nu este vorba despre el.
Nu?
Nu. Este o imagine neutră a accidentului.
Coborî pentru cină?
Eu pregătesc cina.
Nu, am pregătit eu cina. Am venit să te aduc.
Vino, rămâi, fă ce vrei. Nu-mi pasă absolut deloc.
Este foarte bună, tată.
Mulţumesc, amice.
Eşti în regulă, mamă?
Ce?
Te frământă ceva?
Pe tine te frământă ceva?
Părea că ai vrea să spui ceva.
- Peter... - Precum?
Adică, de ce aş vrea să spun ceva
ca să te privesc cum rânjeşti la mine.
Rânjesc la tine? Nu fac niciodată asta.
Scumpule. Nu trebuie s-o faci.
Exprimi asta.
În regulă, atunci bine. Atunci spune ce vrei să spui.
Peter.
Nu vreau să spun nimic. Am încercat să spun anumite lucruri.
Bine, aşadar încearcă din nou. Dă-ţi drumul.
Vrei să spui să te stârnesc pe tine.
Da, bine. Stârneşte-mă. Spune odată.
Spune naibii odată!
Nu-mi vorbi urât, rahatule!
Să nu ridici niciodată vocea la mine!
Sunt mama ta!
Ai înţeles?
Tot ce fac este să îmi fac griji, să muncesc şi să te apăr.
Şi tot ce primesc înapoi este expresia aia naibii de pe faţa ta.
Plină de dispreţ şi resentiment
şi întotdeauna foarte enervată.
Ei bine, acum sora ta este moartă.
Şi ştiu că îţi lipseşte şi ştiu că a fost un accident
şi ştiu că te doare.
Şi îmi doresc să pot să-ţi iau asta.
Îmi doresc să pot să te protejez de cunoaşterea
că ai făcut ceea ce ai făcut, dar sora ta este moartă!
Este moartă pentru totdeauna!
Şi este un mare păcat.
Dacă asta ne-ar fi adus împreună cumva.
Dacă ai fi putut spune doar "Îmi pare rău",
sau să te confrunţi cu ce s-a întâmplat.
Poate atunci am putea face ceva cu asta.
Dar nu poţi să-ţi asumi responsabilitatea pentru nimic!
Aşa că acum nu pot să accept...
şi nu pot să uit pentru că...
Pentru că nimeni nu recunoaşte nimic din ce a făcut!
Dar tu, mamă?
Ea nu a vrut să meargă la petrecere.
Aşadar, de ce era acolo?
În regulă. O să oprim asta chiar acum.
Ajunge.
Am spus să oprim asta imediat.
Bine!
Bine.
Joan?
Annie!
Hei.
- Annie! - Bună!
Dumnezeule!
Ce mai faci?
- Annie! Eu... - Eşti în regulă?
Sunt... sunt, da. Sunt foarte bine.
- Sunt foarte... - Bine.
S-a întâmplat ceva, Annie,
şi mă simt complet schimbată.
Ce s-a întâmplat?
Nici măcar nu ştiu dacă ar trebui să spun.
Ce vrei să spui?
O să crezi că sunt nebună!
Nu, absolut deloc.
Bine.
În regulă, haide.
Am cunoscut un spiritist.
Făceau o şedinţa de spiritism deschisă.
Ştiu, ştiu la ce te gândeşti,
dr mi-au cerut să particip.
Au adus sceptici şi oameni de ştiinţă.
Aşa că m-am dus, complet sceptică.
Şi ceea ce am trăit acolo, Annie, a fost cu adevărat...
O şedinţă de spiritism deschisă...
Au adus spiritul unui bărbat din secolul 19.
Şi nu, nu, nu în genul de fum şi oglinzi, nu.
Şi bărbatul care stătea lângă mine
era un neurolog complet cinic
şi până la sfârşitul şedinţei arăta complet schimbat.
Nu, eu... eu... ştiu la ce te gândeşti. Ştiu.
Dar după aia am abordat-o pe spiritistă
şi am întrebat-o despre fiul şi nepotul meu,
şi a venit în apartamentul meu şi...
A sfârşit prin a executa...
Ei bine... a invocat spiritul nepotului meu.
Nu, nu, nu, ştiu, ştiu ce este zâmbetul ăsta. Ştiu.
Annie, Annie... nici eu nu aş fi crezut,
nu am crezut,
dar i-am auzit vocea.
I-am simţit prezenţa în încăpere.
Annie, asta este real.
Ce faci acum?
Fac doar cumpărături.
Vrei să vii pe la mine?
Annie. Te rog, Annie. Chiar cred că ar trebui să vii.
Ar însemna totul dacă ai veni.
Bună chestie de a instala starea de spirit.
Bine.
O să îmi pun mâna pe pahar,
dar nu o să împing.
Să faci la fel.
În regulă.
Louis...
Louis, eşti aici? Sunt bunica.
Louis, dacă eşti aici cu noi,
încearcă te rog doar să mişti paharul.
Louis, dacă eşti aici...
Bună, Louis!
- Bună, Louis! - Cum ai făcut asta?
Louis, o să îţi pun câteva întrebări. Bine, scumpule?
Dacă răspunsul este "da", mişcă paharul spre dreapta.
Dacă este "nu",
mişcă-l în cealaltă direcţie, spre stânga.
Înţelegi?
Louis, eşti în regulă?
Ai dureri?
- Dumnezeule! - Este în regulă. Este în regulă.
Este în regulă. Este în regulă.
Louis, ţi-am adus creta.
Îţi aminteşti creta ta?
Poţi să scrii ceva?
Louis! Te iubesc, scumpule!
Îmi pare rău. Putem să ne oprim?
Ce?
- Îmi pare rău. - Te rog...
Louis, o să ne oprim puţin,
dar o să mă întorc imediat.
Eşti în regulă?
Îmi pare rău, eu doar... Eu...
Înţeleg, înţeleg.
Exact aşa am reacţionat şi eu prima dată.
Trebuie să plec. Bine. Îmi... îmi pare rău. Mulţumesc.
- Nu, nu. Este în regulă. E în regulă. - Mulţumesc. Da.
Ştiu. Ştiu, scumpo.
Dacă vrei să încerci asta singură...
- Dumnezeule... - Este în regulă. Este în regulă.
Mai întâi aprinzi lumânarea,
apoi alegi un obiect care i-a aparţinut fiicei tale.
Asta va fi legătura voastră. A mea a fost creta.
Asta este legătura mea.
Este în regulă. Este în regulă.
Este în regulă. Poftim.
Apoi, când o să fii pregătită,
citeşte asta cu voce tare,
fiecare silabă, cu foarte mare grijă.
Îmi pare rău, de ce? Ce este asta?
Nu ştiu în ce limbă este.
Mediumul m-a pus să o citesc la început.
Ca să facă să pornească lucrurile.
Dar aminteşte-ţi, întreaga ta familie...
Fiecare membru trebuie să fie în casă.
Fiul tău, toată lumea. Este foarte important.
- Bine. - Bine?
Respiră profund.
Nu ai ucis-o tu, Annie.
Ce?
Nu a plecat definitiv.
Mamă? Ce faci?
Ce se petrece?
Mergi în somn.
Îmi pare rău. Charlie este aici?
De ce îţi este frică de mine?
Ce?
Nu am vrut niciodată să fiu mama ta.
De ce?
Am fost speriată.
Nu m-am simţit ca o mamă.
Dar ea m-a presat.
Atunci de ce m-ai mai făcut?
Nu a fost vina mea. Am încercat să opresc asta.
Cum?
Am încercat să pierd sarcina.
Cum?
Oricum am putut.
Am făcut tot ce mi-au spus să nu fac, dar nu a funcţionat.
Sunt bucuroasă că nu a funcţionat.
Ai încercat să mă omori.
Nu, nu am făcut asta. Te iubesc!
Ai încercat să mă omori!
- Te iubesc! - De ce ai încercat să mă omori?
Nu am făcut asta! Am încercat să te salvez!
De ce ai încercat să mă omori?
Peter?
Peter, scumpule? Trezeşte-te.
- Ce? - Este în regulă. Eu sunt.
Îmi pare foarte rău pentru totul.
- Te rog, te rog iartă-mă. - Este în regulă.
Nu pot să suport lucrurile pe care le-am spus.
Este în regulă. Este în regulă.
Poţi să te ridici, scumpule? O să încercăm ceva.
Am avut un coşmar.
Este în regulă. Putem să facem ceva.
Ce să facem?
Mi-am dat seama. Haide, haide.
Steven. Iubitule. Steve, trezeşte-te.
- Ce? - Vino jos.
O să încercăm ceva împreună.
Haide, haide.
Steve, haide. Să mergem.
- Tată? - Este în regulă.
Haideţi, haideţi!
Bine. Aşadar...
Este foarte frig aici înăuntru.
Aşteaptă! Nu, nu, nu. Ce faci? Aşteaptă!
O să închid geamul.
Nu, nu. Nu putem să schimbăm nimic.
Nu vreau să greşesc asta.
Toată lumea trebuie să stea jos. Haideţi, staţi jos.
Prietena mea Joan m-a învăţat cum să fac asta.
Care prietenă Joan?
Trebuie să ţinem palmele pe masă,
iar degetele să se atingă. Vă rog.
Ce facem aici, Annie?
Te rog. O să vezi.
Te rog. Ai încredere în mine.
În regulă, bine.
Atunci putem să facem asta aici.
Peter. Bine.
Bine, Steve. Haide.
Vreau să vă concentraţi.
La ce?
Gândiţi-vă la Charlie, dacă puteţi.
- Pentru Dumnezeu. - Scumpule, te rog, te rog.
Am încercat asta acum 20 de minute...
- Şi a funcţionat. - Ce a funcţionat?
Nu v-aş fi adus aici jos dacă n-ar fi funcţionat.
Ei bine, vreau doar să vă arăt.
- Ce să ne arăţi? - La naiba! Sunt...
Sunt medium, bine?
Am văzut apariţii mai devreme
şi am încercat să le alung, şi nu ar fi trebuit să fac asta.
Te rog, ştiu cum sună asta,
dar nu se poate vorbi despre asta.
Trebuie doar să vă arăt, bine? Te rog, o să vezi.
- Sunt complet lucidă. - Peter, du-te la culcare.
Ce?! Nu, nu, nu! Peter, te rog!
Trebuie să facem asta ca o familie.
Este nevoie de toate energiile noastre, bine? Împreună.
În regulă, o să rămân.
Steve. Steve, te rog.
Vreau foarte mult să fii deschis la asta.
Te rog, te rog. Îţi promit... vă promit.
Te rog. Am nevoie să fii deschis. Te rog.
Haide, Steve. Haide, haide. Promit.
Bine.
În regulă, bine.
Aşadar, am citit asta mai devreme.
Nu cred că trebuie să citesc asta din nou.
Ce limbă este asta?
Încearcă să te concentrezi.
Charlie?
Charlie, eşti aici?
Charlie, sunt mami.
Şi tati şi Peter.
Charlie, dacă eşti în camera asta cu noi,
o sa atingem cu toţii paharul.
Nu apăsaţi.
Acum, dacă eşti aici, Charlie,
vreau să mişti paharul pentru noi.
Chiar dacă doar puţin.
- Iisuse, Annie! - Chiar dacă este cea mai mică
mişcare posibilă. Bine, Charlie?
Bine.
Rahat. Ce naiba?
- Ce? - Nu simţi asta?
Ce? Ce să simt?
Nu simţi cum se încarcă aerul?
Da!
Mulţumesc, Charlie! A fost foarte bine!
Bine. Acum, Charlie, ceea ce aş vrea să faci
este... aş vrea să le arăţi ce ai făcut mai devreme.
Poţi să le arăţi ce tocmai ai făcut pentru mine mai devreme?
- Mamă. - O să o facă.
- Ajunge! - Ce?! Nu, nu, nu!
Ascultă, când am făcut asta mai devreme,
a apărut asta pe pagină. Am văzut!
- Am văzut! - Ce este?
- Este Charlie! - Annie!
Charlie, mai vrei să desenezi?
- Poţi să continui. - Încetează! Încetează!
Bine, trebuie să ne ţinem degetele împreunate...
Îl sperii!
Nu, nu fac asta! Peter, Peter, ascultă...
Încetează!
Ascultă-mă. Nu ai niciun motiv să fii speriat.
Asta este sora ta.
Mamă.
Charlie, ce este în neregulă?
Alo?
- Mamă? - Mamă? Mamă?
Nu-mi place asta.
- Tată, nu-mi place asta. - Ce se petrece?
- Te rog opreşte-te. - Annie, te rog, încetează cu asta.
- Ce se întâmplă? - Te rog, opreşte-te.
- Te rog. - Mamă!
Mă îngrozeşti cu adevărat. Opreşte-te, te rog.
Ce se petrece? De ce este toată lumea speriată?
Tată, fă să înceteze.
De ce mă speriaţi?!
Fă să înceteze! Fă să înceteze! Fă naibii să înceteze!
- Fă să înceteze! - Unde este mama?!
Opreşte asta! Opreşte asta acum! Te rog, opreşte!
Mamă? Peter? Peter, sunt speriată.
Tată, fă să înceteze!
Ce naiba? Ce faci?
Ce s-a întâmplat?
Ţara noastră a avut multe urcuşuri şi coborâşuri,
vorbind din punct de vedere economic.
Am discutat despre chinurile
din timpul anilor 1800, prin comparaţie cu toamna anului 1929,
într-o eră care a devenit cunoscută
drept Marea Criză.
Un deceniu am suferit prin multe greutăţi.
În 1929 Wall Street mergea atât de bine
încât când în final s-a prăbuşit ca urmare a creşterii economice,
a provocat un declin uriaş în economie.
Atât de mare încât a provocat cozi la produse alimentare.
În acest moment guvernul federal a făcut,
sau a făcut în continuare...
Da, Peter?
Îmi pare rău. Trebuie să mă duc la baie.
Desigur. Ai aprobare.
După cum spuneam...
Alo?
Poţi să ghiceşti cine tocmai m-a sunat de la şcoală
în isterie completă?
- Charlie? - Ce?
Nimic. Ce s-a întâmplat?
Tocmai m-a sunat Peter, Annie,
îngrozit, plângând pe hol,
convins că este ameninţat
de către un spirit răzbunător.
De ce crede că este ameninţat?
Ascultă-mă, Annie. Am un fiu de protejat.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că de asta sunt acum îngrijorat
şi aşa o să...
Hei, nu-mi vorbi în felul ăsta.
Este şi fiul meu...
Să nu-mi mai închizi telefonul!
Nu mai sunt somnambulă. Înţelegi?
După ton,
înregistraţi vă rog mesajul vocal.
Când aţi terminat de înregistrat,
puteţi să închideţi sau să apăsaţi # pentru mai multe opţiuni.
Annie, bună!
Sunt Patrick de la Galeria Archer.
Am sunat doar să văd ce mai faci,
ce mai face familia ta.
Ne gândim cu toţii la tine
şi ne facem griji pentru tine
şi sperăm că eşti în regulă.
Voi aţi fost constant în gândurile şi rugăciunile noastre.
Apoi, de asemenea, am vrut, ei bine, să spunem primii
că dacă vrei să amânăm expoziţia sau sau să modificăm data,
evident, este mai mult decât în regulă.
Şi dacă nu, vrem doar să sunăm să vedem
dacă te putem ajuta în orice fel, sau să îţi oferim...
Iisuse. Mirosul ăsta.
Annie? Ce este mirosul ăsta?
Ce naiba s-a întâmplat aici?
Nu am mai putut să le privesc.
Charlie?
Peter? Dumnezeule, Peter!
Ce este în neregulă, puiule? Ce se petrece?
Ce faci?
Ce vrei să spui?
Mă trăgeai de cap!
Ce? Nu, nu făceam asta. Tocmai am intrat.
Ţipai. Ce s-a întâmplat?
Am văzut-o pe Charlie în colţ,
apoi tu ai început să încerci să-mi smulgi capul!
Peter... Nu ţi-aş face niciodată asta.
Eşti nebun? Te rog, puiule.
În ce colţ ai văzut-o pe Charlie?
Peter, ascultă-mă.
Nu ştiu ce se petrece sau ce ai văzut,
dar o să opresc asta.
Să nu-i spui tatei ce tocmai mi-ai spus.
Să nu faci asta, bine? Pentru că nu este adevărat.
Se petrece ceva
şi sunt singura care poate pune capăt acestui lucru.
Înţelegi? Sunt singura
care poate îndrepta asta.
Joan?
Joan, te rog. Trebuie să vorbesc cu tine.
Joan, vreau să-ţi pun o întrebare.
Joan!
Peter!
Te alung!
Zantany!
Dagdany!
Aparagon!
Peter!
Ieşi!
Peter!
Dumnezeule...
Salut, Bob, am ezitat să îţi scriu, dar mă tem că Annie
ar putea să fie pe punctul, sau chiar în mijlocul...
Aşa cum am promis, îţi trimitem noutăţile cu privire la cererea de despăgubiri
pentru pagubele provocate mormântului lui Ellen Leigh. Ataşăm cererea de despăgubire
şi fotografiile pe care le-am făcut mormântului în ziua incidentului.
Astfel încât toată lumea se simte justificată.
Uciderea Ifigeniei a fost comandată de zei.
Aşa că, Agamemnon nu a avut de ales...
Peter.
Peter, ce este în neregulă?
Peter, eşti bine?
Poate să respire?
Peter, ce faci, omule?
Un apel de la liceul West High.
Alo.
Da, eu sunt.
Slavă Domnului.
Aşteaptă, ce? Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat? Ce i s-a întâmplat?
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Dumnezeule. Nu... Cine a făcut asta?
Se pare că el şi-a făcut singur asta.
Şi-a lovit faţa de propriul birou.
Bine, Steve. Stai, stai. Aşteaptă, Steve. Ascultă.
Ia-l de picioare. Te rog, ia-l de picioare.
Steve, sus...
În pod, când ai fost plecat, m-am urcat acolo şi...
Eu doar... vreau doar că tu
să te urci acolo să vezi ce am văzut şi eu.
Este un cadavru.
Da. Adică, cred că este mama mea,
cred, dar nu pot să-mi dau seama pentru că are pielea neagră,
aşi este umflată, dar îi lipseşte capul.
Vrei, te rog? Am nevoie doar să te duci sus să vezi.
Te rog, Steve.
Şi este mai mult.
Adică mai mult decât cadavrul fără cap al mamei tale?
Desigur că este.
- Iisuse, la naiba! - Bine, este mai mult.
Ce naiba a fost asta?
De ce n-ai chemat poliţia?
Poliţia nu ne poate ajuta.
Cine naiba este acolo sus?
Ţi-o aminteşti pe Joan, prietena mea al cărui nepot a murit?
- M-a dus în apartamentul ei. - Părea să fie mama ta.
Ei bine, ascultă. M-a învăţat cum să fac o şedinţă de spiritism.
Nici măcar n-am vrut, dar ea şi-a adus nepotul înapoi
şi am văzut asta şi am simţit aşa cum ai simţit tu cu Charlie.
Acum, uite. Asta este albumul mamei.
Priveşte aici. Vezi asta?
O vezi? Ea este. Ea este Joan.
Nu a menţionat niciodată că o cunoştea pe mama,
şi eu nu am întâlnit-o niciodată înainte, dar ea m-a abordat.
M-a consolat.
Mi-a spus despre această şedinţă de spiritism şi mi-a arătat cum se face.
Acum uită-te la asta. Vezi simbolul ăsta?
Pe colierul pe care mi l-a dat mama.
Este colierul ei, nu-i aşa? Amândouă îl poartă,
şi îl poartă în fiecare fotografie.
Şi uită-te la model! Ai văzut acolo sus?
Asta era pictat deasupra cadavrului, nu-i aşa?
Cu sânge!
Tu ai dezgropat mormântul, nu-i aşa?
Ce?
În toate acele nopţi în care
pretindeai că mergi la filme.
Nici măcar nu asculţi!
Şi în ziua în care au sunat cei de la cimitir, am spus:
"Nu o să-i spun pentru că o să fie îngrijorată."
La naiba! Ascultă-mă, Steve!
Ştiu că nu ai încredere în mine
şi nu pot să fac nimic în privinţa asta.
Dar ei au pus un blestem asupra noastră când am adus-o pe Charlie înapoi.
Am făcut un pact cu ceva.
Ceva ce este în casa asta.
Nu ştiu ce este, dar îl atacă pe Peter.
Am privit aceste pagini completându-se.
În toate este desenat Peter!
Îmi pare rău. Nu ştiu ce am făcut.
Nu ştiu ce am făcut, dar Peter este în pericol...
Şi eu am stârnit asta.
Acum, dacă distrugem cartea asta,
mă va distruge şi pe mine.
Am încercat să o ard. Am încercat.
Dar mi-a luat foc braţul singur
ca şi cum aş fi legată de ea, pentru că sunt legată de ea.
Acum înţeleg asta. Te rog!
Dacă nu distrugem cartea asta...
Peter o să...
Dumnezeule. Înţelegi?
Trebuie să facem asta. Te rog, te rog, te rog, te rog.
Pentru Peter.
Am nevoie să mă crezi, Steve.
Trebuie să fiu eu. Este vina mea.
Ştiu că este vina mea. Te rog.
Te rog, am nevoie să o arunci în foc.
Te rog, eu doar... Nu pot să o fac.
Nu pot. Sunt prea speriată naibii.
Dar dacă nu facem asta...
Dacă nu facem asta, o să fie Peter,
o să fie fiul nostru. Bine, ştiu asta. Ştiu foarte bine.
Doar, te rog, te rog, te rog, te rog, te rog...
Steve, te rog. Te rog să înţelegi, iubitule.
Te rog, te rog. Te rog arunc-o în foc.
Scumpule, te rog.
Te rog, ia-o, ia-o. Trebuie să o faci.
Bine. Mulţumesc, mulţumesc.
Bine, poftim. Bine.
Acum, ascultă-mă. Ascultă-mă.
Eşti dragostea vieţii mele.
Te iubesc, Steve. Te iubesc foarte mult.
Dumnezeule, te iubesc foarte mult.
Şi îl iubesc şi pe Peter foarte mult.
Acum, te rog, doar...
Te rog, arunc-o în foc.
Nu o să mai fac asta cu tine.
Ce? Nu, nu, nu!
Nu, nu, asta nu te ajută.
Eşti bolnavă, Annie.
Trebuie să chem poliţia.
Dumnezeule!
Mamă?
Tată?
Mamă?
Tată?
Alo?
Mamă?
Opreşte-te! Mamă, te rog opreşte-te!
Mamă, îmi pare rău! Bine, îmi pare rău.
Mami. Mami, te rog. Te implor.
Te implor să te opreşti.
Mami?
Trebuie doar să te trezeşti.
Haide. Eşti în regulă.
Trezeşte-te doar. Trezeşte-te! Trezeşte-te! Trezeşte-te!
Hei, hei, hei. Este în regulă.
Charlie...
Eşti în regulă acum.
Tu eşti Paimon,
unul dintre cei opt regi ai Iadului.
Am privit către nord-vest
şi te-am chemat.
Am corectat primul tău trup de femeie
şi îţi dăm acum această gazdă masculină sănătoasă.
Respingem Trinitatea şi ne rugăm devotaţi ţie, măreţ Paimon.
Dă-ne nouă cunoaşterea ta a tuturor lucrurilor secrete.
Adu-ne onoare, sănătate şi familii bune.
Fă că toţi oamenii să se supună voinţei noastre,
aşa cum şi noi ne supunem voinţei tale acum şi pentru totdeauna.
Salut, Paimon!
- Salut, Paimon! - Salut, Paimon!
- Salut! - Salut!
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sincronizarea: Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania