Bun venit la Toni Post Show. Eu sunt gazda dvs, Toni Post. Ne place viaţa?
Mie-mi place viaţa! Îmi place! Îmi place meseria mea. Ştiţi de ce?
Pentru că mă trezesc în fiecare dimineaţă şi o petrec cu voi.
Exact. V-o spun sincer.
Azi o să vorbim despre lucruri reale, despre oameni reali.
O să vorbim fără reţineri. Să începem cu prima invitată.
Connie Phillips din Chicago, Illinois.
Mai întâi, vrem să întrebăm
ce părere ai despre prietena asta despre care am auzit atâtea?
Aş trece prin foc pentru ea. Nu e doar o prietenă, e prietena cea mai bună.
Cea mai bună prietenă, da.
Şi spune-mi, de cât timp faci sex cu soţul ei?
De peste un an.
N-o iubeşte, mă iubeşte pe mine.
Ştie de ce o să apară în emisiunea noastră azi?
Crede că e aici pentru o schimbare de imagine.
Au! Asta trebuie să doară.
Noi toţi ne întrebăm
de ce ai ales să-i dezvălui asta pe postul naţional?
Pentru că vreau să-mi audă punctul de vedere.
Vreau să mă asculte.
Mi se pare corect. Hai s-o aducem.
Hai s-o aducem pe prietena ta. Haide, Birdee! Aplauze!
Bună, Birdee.
Spune-ne, cum te simţi?
Absolut minunat, mulţumesc.
Birdee, recunoşti vocea persoanei de lângă tine?
Bună, Birdee.
Connie? Prietena mea cea mai bună, Connie?
Absolut corect. Scoate-ţi legătura de la ochi.
O, Doamne!
Birdee, Connie e prietena ta cea mai bună?
Da.
Şi ea ne-a spus că te iubeşte foarte mult.
Şi eu te iubesc.
Ultimul lucru pe care-l vrea e să te rănească în vreun fel.
Connie.
Birdee...
Eu şi Billy avem o aventură.
Nu te mai iubeşte. Vrea să se căsătorească cu mine.
Ce?
Connie vrea să ştie că prietenia ta e foarte, foarte importantă pentru ea
şi te iubeşte foarte mult, Birdee.
Te-ai culcat cu el?
Păi, da.
De fapt, Connie ne-a spus că a făcut sex cu soţul tău, Bill,
în casa ta, pe jos, în sufragerie.
Vreau să aud ce are Bill de spus.
Voi? Vreţi să auziţi ce zice Bill?
Hai să-l aducem pe Bill. Intră, Bill. Vino alături de noi.
Haideţi, haideţi.
Bill, mulţumesc că ai venit la Toni Post Show.
Mulţumesc, dnă.
Scoate-ţi legătura de la ochi, Bill.
Bill...
Ai o aventură cu cea mai bună prietenă a soţiei tale?
Da, dnă.
Bine! Asta e. O să luăm o pauză.
Vom reveni cu alte picanterii la Toni Post Show.
Reveniţi alături de noi.
Bernice, mi-ai băgat valiza în maşină?
- Da. - O să stăm câteva zile.
Ei bine, dacă nu deranjăm.
Bine.
Şi eu. Pa, pa.
A DOUA ŞANSĂ
SubRip by Driv3r
Nu te uita în urmă, scumpo. Poartă ghinion.
Întoarce-te.
Pune-ţi centura.
Ţine volanul.
Bernice, nu fi copil. Ţine volanul.
Haide.
Vino încoace.
Bine. Mulţumesc.
Uite-aşa.
"Dragă prinţesă, ştiu că eşti derutată acum şi nu te condamn."
"Vreau să ştii că nimic din asta nu e vina ta."
"Asta e între mine şi mama ta."
"N-o să treacă zi fără să mă gândesc la tine şi să vreau să fii cu mine."
"Te iubesc, scumpo. Fii drăguţă cu mama ta. Din toată inima, tata."
Ce miroase aşa ciudat?
Vacile.
Aici ai fost crema porumbului?
Regina porumbului, scumpo. 3 ani la rând.
O ispravă neîntrecută în istoria oraşului Smithville.
Bine, poate a fost demult, dar...
...crede-mă, scumpo, cândva mama ta a ştiut ce înseamnă să străluceşti.
O, ai venit!
Chiar ai venit! O, copila mea. Copilele mele!
- Bernice. - Uită-te la tine. Eşti aşa drăguţă!
Arăţi exact ca mama mea, ştii asta?
- Şi Birdee... - Hei, mamă.
- Te-ai apucat de băut? - Nu.
Adică aşa arăţi tu trează? Arăţi groaznic.
Păi mă simt groaznic, mamă.
- Aşa arăţi. - Aşa mă simt.
Ei bine, aşa arăţi.
Dă să iau şi eu una. Hai, scumpo, am un cadou pentru tine.
Nu pot să cred că sunteţi aici.
Bun...
Ăsta e un cadou de la bunicu' şi de la mine.
- Ce face tata? - E bine.
E răcit săptămâna asta. Îl putem vedea abia sâmbătă.
- Dar e bine. - Bine.
E un rucsac iepuraş.
Nu-ţi plac animalele de pluş? Nu-i nimic. Hai să te ducem în cameră.
Dar să nu faci gălăgie, că nu vrem să-l trezim pe Travis.
Îţi aminteşti de vărul tău, nu?
Aşa exaltat a fost că veniţi, încât a căzut frânt.
Vezi alea?
Sunt pisici fricoase. Te-ai prins?
Bunicul tău a făcut o avere cu ele.
Birdee, încuie uşa. Vrei să fii ucisă în patul tău?
Nu-ţi face griji, scumpo. Dacă te muşcă, au dinţi de cauciuc.
- Bunica le-a omorât? - Nu, vin deja moarte.
Aşa, trăiesc veşnic.
- Ca pisici fricoase. - Da, ca pisici fricoase.
E o cameră frumoasă, nu?
Vezi uşa de acolo? Dă direct în camera mea.
Nu e frumos?
Bine, asta e cam tot.
Am o mică surpriză pentru tine.
Ca să nu te ciocneşti de uşi noaptea.
Picioarele înăuntru. Mâinile înăuntru sau afară?
Afară.
Cocoloş ca un moş-cocoş. Noapte bună, scumpo.
Câine rău, Hucklebee. Câine rău!
Nu.
Ce câine dulce! Mamă, nu mi-ai spus că ai un animal de companie.
Hei, Travis. Ce mai faci?
Bine, Travis, eşti băiat din nou. Pune-te la masă, la micul dejun.
Ar fi bine s-o asculţi, Travis. Bunica împăiază căţeluşii răi.
Vreun telefon?
Orice mesaje primim, le găseşti pe avizierul ăla de acolo.
Bine, înfruptarea!
Bernice, îţi aminteşti de Travis, nu?
Ne-a vizitat în Chicago. Când a fost asta?
Acum două Crăciunuri?
Mi-a mestecat "Căsuţa din prerie".
Unde e mătuşa Desiree?
Mătuşa Desiree trăieşte la Hollywood acum, nu, Travis?
- Filmează la un pilot. - Serios? Şi el cum e?
E un serial de televiziune, deşteapto.
Mătuşa Desiree o să fie la televizor?
Şi eu am fost. Nu m-am ales cu mare brânză.
Eu sunt mândră de ambele mele fete de la televizor.
Birdee, tu ai fost atât de frumoasă la TV.
- Toată lumea spunea asta. - Cine e toată lumea?
Toată lumea din Smithville, asta e sigur.
Dacă nu vroiai ca lumea să te vadă, de ce te-ai dus la televiziune?
Pentru că, mamă, am vrut...
...o schimbare de imagine gratuită, atâta tot.
Te-ai ales cu una. Doar că de alt gen.
Deci, Bernice, ce planuri ai? Încetează, Travis.
- Numele meu e mătuşa Birdee. - Ei bine, încetează, mătuşă Birdee.
- Nu ştiu. - Cred că e timpul să faci câteva.
Începi o viaţă nouă aici.
Orice-ţi doreşti e posibil.
Aia e marmeladă?
O, nu, scuzaţi-mă.
Travis, încetează, am spus.
Dacă orice e posibil, cum spune bunica, atunci vreau mai mulţi prieteni.
Dacă nu mă plac aici?
Bernice, scumpo, îţi faci prea multe griji.
Eşti o fată simpatică, Bernice.
Vrei mai mulţi prieteni? Asta-ţi doreşti?
Ţi se îndeplineşte.
Bernice, la telefon.
- Bernice? - Hei, tati. Mi-e tare dor de tine.
Tati te salută. Îi e tare dor de mine.
Sunt sigură, scumpo.
Mă bucur că n-am pierdut decât 6 săptămâni aici.
Sunt sigură că şcolile din Chicago sunt înaintea celor de aici.
Ţineţi-o aşa! Păstraţi spiritul Tiger! Da, echipa!
Eşti sigură că nu vrei să te iau după şcoală azi?
- Vin acasă pe jos cu Travis. - Bine.
Miroase la fel, a unt de arahide şi pastă. Simţi?
Arăţi perfect. Eşti pregătită?
Poate aş putea intra singură.
Să le arăţi că eşti genul independent, nu?
O să te descurci de minune.
- Du-te şi fă-i praf. - Bine.
Pa, mamă.
Vino încoace. Ce e cu tine?
Corect. "Harry mi-a dat o ţestoasă."
"A băutat apa repede." Brandie?
"A băut apa repede."
Foarte bine.
"A băut apa repede."
Ăsta e răspunsul corect. Foarte bine.
Bine, Bernice. Bun, elevi. Ea e Bernice Pruitt.
Şi vine de la Chicago.
Stai lângă Kristen. Ăla o să fie locul tău.
Du-te, scumpo.
Bun, hai să deschidem cărţile la pagina 76, capitolul 3.
Fiţi atenţi, că o să daţi extemporal luni.
Are ochi bulbucaţi.
Bernice, tu urmăreşte cu Kristen.
N-am făcut nimic. De ce e mereu vina mea?
N-am spus nimic de vină. Doar te-am întrebat ce-ai făcut.
Nimic.
Oamenii se îndrăgostesc şi apoi le trece. Se întâmplă tot timpul.
Nici măcar nu mi-ai spus că ai probleme cu Bill.
Poate pentru că n-am vrut să aud: "Eu ţi-am spus."
De altfel, cum puteam avea probleme?
Regina balului şi fundaşul, mândria oraşului Smithville.
Practic am plecat din oraş pe un car.
Poate ai fost specială.
Sau poate erai exact ca noi, restul.
Doar că umblai pe flori de hârtie igienică.
Nu ţi-a plăcut ţie niciodată de Bill.
Îmi plac toate fiinţele Domnului. Doar că unele mai mult împăiate.
Şi el e una dintre ele.
De ce nu treci direct la bucata când a început să-şi facă de cap?
La petrecerile cu cocteiluri, femeile cu care lucra nu se...
...uitau niciodată la mine.
Căutau cu privirea pe cineva mai bun cu care să vorbească.
Eram regina frumuseţii din Smithville, o caraghioasă.
- Şi asta a fost. - Nu, n-ai fost niciodată caraghioasă.
Ba da, mamă.
I se citea în ochi. Nu te poţi înşela în privinţa asta.
Scumpa, dacă plângi, nu rezolvi nimic.
Viaţa merge înainte. Trebuie să mergi odată cu ea.
- Bud. - Weiser.
- Cum a fost cina, Kermit? - Bună.
Numai nouă ne place, se pare.
Ai mai văzut aşa bosumflate? Aia e o bosumflată şi aia la fel.
Bine, mamă.
Nu, nu e bine. Uită-te la mine. Nici viaţa mea n-are mare însemnătate.
Sau o direcţie sau un scop. Dar sunt fericită.
Uită-te la Kermit. Crezi că e uşor să fii verde?
Oac!
Am văzut asta, Bernice. Zâmbetul ăla înseamnă că mai ai o speranţă.
Mă duc eu!
- Aştepţi pe cineva? - Nu. S-ar putea să fie Justin Matisse.
A zis că poate trece după slujba de zi.
- Mă ajută să repar veranda. - Nu vreau să-l văd pe Justin Matisse.
De ce? Că n-ai părul aranjat? S-a întors din California.
Şi ce?
- Justin, intră! - Mamă...
- Hei, Justin. - Măi, măi, măi...
- Birdee Calvert. - E Pruitt. Birdee Pruitt.
Scuze.
Nu-i nimic.
Birdee, Birdee, Birdee.
Treci la altceva, Justin.
Am auzit că te-ai întors.
Oare cum?
Ea e fiica mea, Bernice.
Bernice, Bernice, Bernice.
E nostimă.
- Miroşi delicios, Justin. - Mersi.
- Eşti dat cu apă de colonie? - Nu, e... diluant de vopsea.
Amestecat cu puţină sudoare.
Ei, dar miroase bine. Nu, Birdee?
De ce nu te duci pe verandă şi eu o pun pe Birdee să-ţi aducă un ceai rece.
Sună grozav, dnă Calvert. Mulţumesc. Pa.
Pa, Bernice, Bernice, Bernice.
Mă bucur că te-am văzut, Birdee. Arăţi bine.
Poftim.
Hei, Bernice. Mulţumesc.
- Nu văd un pahar şi pentru mama ta. - S-a dus sus.
Tata sună de obicei cam pe-acum ca să stea un pic de vorbă.
- După aia ne culcăm toţi. - Am înţeles.
Cum îţi place aici în Smithville?
Nu era pe nicio hartă până n-am ajuns în Texas.
Ne place să-l ţinem secret.
Ca să nu de lumea buzna.
Pare să funcţioneze.
Ştii, eu şi mama ta ne ştim de foarte multă vreme.
Ştiu.
Acasă aveam un sconcs. Mama l-a botezat Justin Matisse.
Crezi că e o coincidenţă?
Toată ziua mama striga: "Eşti un împuţit, Justin Matisse!"
În cele din urmă, a luat o bâtă şi l-a omorât.
Asta e o poveste tristă.
Dacă-ţi place sconcsul, dar nouă nu ne plăcea.
Cred că mai are bâta aia, sus, în geantă.
Deci nu coboară.
Nu până nu pleci tu.
Atunci ar trebui să plec.
Mersi că mi-ai adunat lucrurile.
Ne mai vedem. Asta e minunat într-un oraş mic.
Birdee!
Ce, mamă?
Scumpo, mă poţi ajuta?
Scumpo, eşti încă aici? N-am ştiut.
E frumos afară. Ia uită-te.
Haide.
Ieşi afară. Scoate duhoarea din tine.
Niciodată nu mi-a plăcut expresia asta, mamă.
Nu mă face s-o folosesc atunci. Îţi dau drumul la duş.
După aia mă duc la cumpărături, dacă vrei să ieşi din casă.
Mamă!
Mamă, nu se poate... Mamă!
Justin, hei.
- Ce faci aici? - Fac rafturi.
Arăţi groaznic.
Ai băut?
De ce mă întreabă toată lumea dacă am băut?
Ce, am un suport de pahar lipit de fund?
- Cât o să dureze asta? - Câteva ore.
De ce nu te duci să te îmbraci? O să te simţi mai bine.
Trebuie să fii deprimată, dacă arăţi aşa.
Spui mereu ce gândeşti sau e ziua mea norocoasă?
N-o să-ţi fac nicio favoare, dacă te mint.
N-am nevoie de favorurile tale.
- Am doar nevoie de ceva. - E o invitaţie?
Vă amintiţi de gândacul albastru? Ne-a promis o viaţă lungă şi fericită.
Las-o baltă.
Mama lui Hansel şi Gretel era o femeie cumplită.
De ce n-a mâncat-o pe ea vrăjitoarea? Nu cred că ai spus bine povestea.
Mama ta o să vină să te ia imediat ce poate. Îţi promit.
Şi nu mai scobi ochii păpuşii. Îmi dai emoţii.
Bernice!
Ce crezi că faci? Crezi că sunt proastă?
Credeai că n-o să aflu? Ce crezi că faci?
Ce-am făcut?
Dacă ai ceva să-mi spui, spune-o pe şleau.
Nu pe la spatele meu.
- Ai ceva să-mi spui? - Nu.
- Spune-mi! - Ce vrei să spun?
Nu mai face pe nevinovata! Ştiu ce i-ai spus!
- Cui? - Tatălui tău! Am vorbit cu el.
Ştii ce mi-a spus? "Îmi pare rău că suporţi atât de greu."
"Îmi pare rău nu te poţi da jos din pat, dar avem o fiică de îngrijit."
Ce i-ai zis?
Nimic, n-a fost rău. I-am spus doar că eşti tristă. Că suntem amândouă.
Asta e treaba noastră, nu a lui! Şi nu suntem triste! Suntem bine!
Ba nu! Nu-ţi pasă de mine, nu mă întrebi de şcoală.
Nici nu-mi faci micul dejun. I-ai promis că o să ai grijă de mine!
Ştii ce? Tata mi-a promis mie lumea.
Şi nu şi-a ţinut promisiunea. N-o să ţin nicio promisiune făcută lui!
Birdee, încetează! Ajunge.
Nu e o crimă să spui adevărul, nu în casa asta.
Nu ţipa la ea.
E fiica mea. O să ţip la ea cât vreau.
Te uiţi un pic la tine?
Umbli zi şi noapte în halatul de baie?
Te ascunzi. Eşti speriată.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Erai atât de plăcută.
Trebuia să fiu plăcută, mamă. Cu o mamă de tot râsul,
trebuia să fiu plăcută, când veneai la şcoală
cu pălăria ta de animal mort şi poşeta proaspăt jupuită.
Am învăţat să fiu plăcută.
Nu eşti plăcută pentru nimeni. Tu însăţi eşti tristă.
Şi eu n-am fost niciodată nefericită. Aşa că tu eşti de râsul lumii.
- Nu ţipa la ea! - Am terminat, crede-mă.
Nu ţi-am făcut rău, nu?
Că nu ţi-aş face rău pentru nimic în lume, ştii asta, nu?
E în regulă. Noapte bună, Travis.
Noapte bună.
Mă scuzaţi.
Birdee! Birdee Calvert!
Am auzit că te-ai întors în oraş!
- Bună. - Debbie. Debbie Reissen.
- Debbie Reissen. - Ce mai faci?
- Dar tu? - Ai venit s-o vezi pe Dot?
Dot. Ea conduce tot biroul acum.
- Da. Am venit la Dot. - O să fie aşa bucuroasă!
Grozav.
Dottie, n-o să ghiceşti într-un milion de ani
cine a venit tocmai de la Chicago ca să te vadă.
Ieşi de pe difuzor, te rog.
A ghicit. Vrei să iei un loc?
- Da. Mulţumesc. - O să te cheme imediat.
Te-am văzut la televizor.
Serios?
Am înregistrat.
Birdee! Intră.
Niciun telefon, Deborah.
- Bună. - Bună.
- N-ai aşteptat prea mult. - Nu, e în regulă. Mulţumesc.
Eşti frumoasă. Aceeaşi Birdee, neschimbată.
Aceeaşi Dot, neschimbată.
Habar nu ai cine sunt, nu-i aşa?
Nu, îmi pare rău. Nu ştiu.
Nu-i nimic.
Pe vremea aia, eram cu 12 cm mai scundă şi aveam cu 30 kg mai mult.
Nu mâncam la aceeaşi masă.
Polka Dot?
- Pe bune? - Da.
Nimeni nu mi-a mai spus aşa de foarte multă vreme.
O, Doamne! Arăţi fantastic.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Ia loc.
O, Doamne. E remarcabil!
Eram aşa cumplită înainte, Birdee?
- O, nu, vroiam doar să spun... - Da, ştiu ce ai vrut să spui.
Oamenii se schimbă. Devenim mai buni, odată cu vârsta.
Da.
Tu eşti neschimbată.
- De fapt, nu, eu... - Ştiu. Am auzit de tine şi Bill.
A fost întotdeauna un fante.
- Eşti bine? - O, sunt bine.
Ştii, foarte mult e înscenare pentru televiziune.
Pentru audienţă.
Deci, ai nevoie de o slujbă.
- Ce fel de muncă ai făcut? - Casnică.
Bill lucra şi n-a vrut...
Avem o fiică. Am avut grijă de ea.
- Cât de repede dactilografiezi? - Nu dactilografiez.
Ştii calculator?
Nu.
Doamne...
Va trebui să-mi dai o idee despre ce vrei să faci
că probabil n-o să găsesc nimic pentru regina balului.
Făceam poze. Eram bună la asta. Poate aş putea...
...obţine o slujbă la ziar sau la Studioul de Portrete Jackson.
S-a închis, iar la ziar nu se fac angajări, asta-ţi pot spune de-acum.
Deci...
Dot, chiar aş vrea o slujbă.
Una pentru care să mă plac...
...chiar dacă e doar pentru puţin timp.
- Birdee... - Dot...
Nu ştiu cum te-am tratat în liceu.
Bănuiesc că destul de urât,
cum eşti pornită să-mi arăţi unde mi-e locul.
Şi e în regulă.
Doar... dă-mi şi o slujbă.
Aş fi foarte recunoscătoare.
Fă nişte poze în weekend şi adu-le.
- O să mă uit pe ele. - Grozav.
- O să văd ce pot face. - Mulţumesc.
- Poftă bună, scumpo. - Mersi.
Nu e pentru laşi, ştii?
Să iei masa singur.
Trebuie să ai tupeu să faci asta.
Serios?
Secretul e să pari misterios.
De parcă e alegerea ta.
Impresionant.
Da, înveţi astea din mers.
Vrei să stai cu mine?
Nu pot.
Aş trişa.
De altfel, prefer să aştept.
Trebuie să plec.
Nu+uita, misterioasă. Asta e secretul.
Poate să comanzi un desert, doar ca să le faci în ciudă.
Fă-mă mândru.
Păstraţi restul, mulţumesc.
- Sunt bune, Birdee. - Pe bune?
Pe bune.
Şi crezi că poţi găsi ceva pentru mine, cum am vorbit?
Cred că pot.
Grozav. Mulţumesc.
După aia iei filmul aşa şi-l treci pe aici.
Să ai grijă ca ăsta să fie închis bine.
Şi după aia mergi aşa.
Şi după aia iese pe-aici, aşa. Şi după aia îl separi.
- Aşa. - Exact.
Filmul tuturor trebuie să fie developat în mai puţin de o oră.
- Altfel e gratuit. Întrebări? - Nu.
Ocazional, primim poze de o natură îndoielnică.
Cu oameni goi?
Nu comentăm niciodată. Le înmânăm de parcă n-am văzut nimic.
Am înţeles, dle Davis.
Dar întâi facem o copie.
Şi le punem în al doilea sertar de sub tejghea.
Te poţi uita la ele când vrei.
Doar să nu le iei acasă.
- Bine. - Poţi să stai aici.
Birdee Calvert...
Clienţii sigur o să stea la coadă ca să te vadă pe tine din nou.
Avem o gamă de arte şi meşteşuguri ca cei dragi să fie fericiţi.
E ca o tabără de vară, doar că pe tot anul. Norocoşii.
- Charlie, vino încoace. - Aici e.
Uitaţi cine e aici, dle C. Toată lumea asta a venit să vă vadă.
Ce mă bucur să te văd.
Şedere plăcută.
Ce mai faci, tati?
Ce e cu el?
E doar un accident vascular cerebral. Nicio grijă.
Şi un pic de bătrâneţe.
- Vrea să spună Alzheimer. - Ştiu ce vreau să spun.
Dar tu ştii exact ce se întâmplă, nu, tati?
- Mulţumeşte-i pentru iepuraş. - Nici nu ştie cine sunt.
Ba sigur că ştie, scumpo.
Îi e doar greu s-o arate. Hai, salută-l.
Da, sigur.
Travis, tu vrei să-l pupi pe bunicul tău?
Bine, cred că ştiu de ce avem nevoie, de puţină îngheţată.
Asta e o idee grozavă.
Ca mama şi bunicul să stea un pic împreună. Suntem la cantină, Harry.
- O să fii bine? - Da.
Deci...
Îţi spun un singur lucru.
N-o să-ţi spun cât de frumos e locul în care te-am băgat
sau cât de bine arăţi.
Pentru că suntem adulţi, nu?
Cel puţin, tu eşti.
Mama spune că faci chestia aia cu clipitul din ochi.
O dată pentru "da", de două ori pentru "nu". Poţi face asta?
Doar într-o zi bună? Am înţeles.
Aia era Bernice, tati.
Îţi aminteşti de Bernice?
Uite-o.
Asta e Bernice, tati.
E cel mai bun lucru pe care l-am făcut vreodată.
Aş vrea ca Bill să fie aici, dar...
Am avut nişte probleme.
Dar ajunge cu asta, nu?
O să-i scriu numele aici,
în josul pozei.
Şi când se întoarce, poate o recunoşti
şi-i dai un semn sau ceva.
I-ar prinde bine unul.
Ce, tati?
Nici tu nu ai tată, mami.
Nu sparge ăla. Îl am de-o veşnicie.
Haide, e târziu.
Micul meu burrito. Cocoloş ca un moş-cocoş.
N-ai noroc, dacă te mănâncă nasul.
- Noapte bună. - Noapte bună, mamă.
Ca să vezi, Birdee Calvert!
Bobbi-Claire Akins.
Patterson acum.
Ce mai faci? Am auzit vestea tristă.
Cum te-a putut Bill umili aşa în faţa întregii lumi
mă depăşeşte.
Avem antenă-satelit, aşa că am văzut şi pe Central şi pe Mountain.
- Biata de tine. - Ce pot face pentru tine?
În fine, am adus astea. Nunta surorii mele.
În 3 exemplare, te rog. Mă întorc să le iau după ce vin de la coafor.
Îmi place ce-ţi faci la păr.
E atât de natural.
Aş vrea să pot fi şi eu aşa.
Sunt neînfricată în sensul ăsta.
Nu!
Ce e cu tine, porcăria naibii?
Dle Davis!
Îmi pare rău, Bobbi-Claire, sunt...
Îţi pare rău? Crezi că e suficient? Pozele astea erau de neînlocuit!
Ceva trebuie să fi întrat în portiţă...
Nu e nimic! Nimic neclar! Niciun chip cu ochi roşii!
Crezi că Debbi-Lynn se căsătoreşte în fiecare zi?
Debbi-Lynn? Nu e asta a 4-a...?
E a 5-a, dră Superioritate.
Dar toate au avut teme foarte diferite.
Şi acum n-a mai rămas nimic.
Cel puţin, m-am prins înainte să se strice celelalte.
O, da, eşti angajata lunii!
Dle Davis, sper că pot conta pe dvs ca asta să nu se mai întâmple.
Cred că ştiţi la ce mă refer.
Ce?
O, Doamne, oare va trebui să te dau afară?
Haide, o să-i treacă.
Trebuie să fie greu să cari tot părul ăla după tine.
Dacă cere despăgubiri, va trebui să plăteşti. Măcar jumătate.
Îmi pare rău.
Hai să-i dăm drumul ăsteia din nou.
Du-te şi dă-i drumul.
Taci.
Ştiai că ai fost prima fată pe care am sărutat-o vreodată?
- Ştiam asta. - Ne jucam "Roteşte sticla".
Şi tu ţi-ai băgat limba în gura mea. Nu ştiam că aşa se face.
Am fost îngrozită. Am crezut că eşti epileptic.
Acasă, i-am spus mamei că mă sărutam şi că ai făcut o criză în gura mea.
Eram îndrăgostit lulea de tine pe atunci, Birdee.
- Ştiai asta. - Nu, nu ştiam.
De ce n-ai spus nimic?
- Laş. - Fricos.
Fricos, pur şi simplu.
Tu şi Bill eraţi aici. Eu eram în altă parte.
Ce ai fi zis, dacă te invitam în oraş?
Nu ştiu ce-aş fi zis. Nu mai sunt aceeaşi persoană de atunci.
Dar dacă te-aş invita acum?
Asta faci?
Da, asta fac.
Va trebui să refuz.
Sunt femeie măritată. Ce e cu tine?
Nu la o întâlnire. Doar la cină.
- Şi cei căsătoriţi trebuie să mănânce. - Nu ştiu.
Dacă te-aş duce într-un loc frumos, unde să mâncăm peşte?
Mă bucur că nu mâncăm friptură. Mi-am ieşit din mână cu lasoul.
Nici cu undiţa nu prea le ai.
Relaxează-te, Birdee.
Relaxează-te şi lasă peştii să vină la tine.
Ştii cui i-ar plăcea asta? Lui Bernice. Ea e...
- Respiră. - Respir.
Doar ascultă.
Ce-ai mai făcut de...?
Mori dacă taci 5 minute, nu?
Tu mori dacă răspunzi la o întrebare personală.
Am fost în California.
Nu ţi-a plăcut?
Sunt aici, nu?
- Da, eşti. - Da, sunt.
Îi ştii pe ăia care editează calendare?
Le-ar plăcea pozele tale.
Şi, îmi plac pozele frumoase.
Asta sunt.
Nu primeşti votul de popularitate şi Cel mai frumos zâmbet, dacă ai ceva.
Ştii, chiar ai un zâmbet grozav.
Dar să nu mi-l arăţi.
Vino încoace.
Vino şi stai lângă mine.
- Mă ajuţi? - Nu.
- Nu zâmbi. - Nu zâmbesc.
Hai să vedem zâmbetul lui.
- Are un zâmbet grozav. - Stai...
A câştigat Zâmbetul Anului la şcoala lui. Te-ai prins?
Loveşte mingea, Popeye.
Dolores Babana!
Nu poţi face asta în curtea din spate? E atât de jenant.
Sunt morţi, scumpo. Cum pot fi jenaţi?
- Uram asta când eram de vârsta ta. - Într-o zi, astea vor fi ale tale.
Ce e? Cum a fost la şcoală?
Bine.
Dolores Babana o s-o omoare pe Bernice.
- Taci, Travis. - Cine e Dolores Babana?
E cea mai rea şi mai proastă fată din şcoală.
Dar trece clasa mereu, că şi învăţătorilor le e frică de ea.
Are şi o bandă. Se numeşte...
...Dolores Babana.
Ce are cu Bernice?
Bernice a lovit-o pe Dolores în faţă cu o minge de volei...
...în faţa întregii şcoli.
Acum Bernice o să moară.
Ai lovit pe cineva în faţă cu o minge de volei?
- A fost un accident. - Ţi-ai cerut scuze?
Oricum o să mă omoare.
Toată familia aia e rea. Cred că e de la glande.
Oricare ar fi glanda care produce răutate, ei o au.
Nimeni n-o să omoare pe nimeni.
O să stau de vorbă cu mama ei şi totul o să se rezolve.
Te rog, nu vorbi cu mama ei. Prefer să mor.
Nu-ţi face griji, o să mori.
- Travis. - Vino încoace şi fii un copac.
Travis, du-te să fii un copac.
Promite-mi că n-o să vorbeşti cu mama ei.
Chiar că o să mă urască după aia.
Bernice, nu fi aşa dramatică. N-o să se întâmple nimic.
Ai dreptate, mamă. O să fie o zi normală.
O, da.
Locul de giugiuleli al bătrânului Linton.
Credeam că mă duci să mâncăm îngheţată. Ce-ar spune mama ta?
Probabil că ar spune: "Bravo, Justin!"
- Serios? - Da.
Ce noapte incredibilă.
- Nu s-a schimbat prea mult locul ăsta. - Deloc.
- Nu că veneam des pe-aici. - Nu, bineînţeles că nu.
Bill se antrena tot timpul. Spunea să-i afectez evoluţia la meci.
- Dacă-l aţâţam cu o noapte înainte. - Nu părea prea fericit la TV.
Nu se mai uită nimeni la televiziunea publică?
Nu-mi puteam lua ochii de la tine.
Ce te-a captivat mai mult?
Când am părut deprimată şi demnă de milă?
Sau când am părut şocată şi sinistră?
Mie, una, mi-a plăcut când am părut jalnică.
Mi-a plăcut asta.
Mie cred că mi-a plăcut când ai părut disponibilă.
Nu fi copil.
Nu te simţi tânără aici, stând în camionetă?
Bătrânul Linton era un zeu.
Eu mă simt de 16 ani din nou.
Fii serios, Justin.
N-am mai sărutat niciun bărbat înainte de Bill.
Cine a spus ceva de sărutat?
Am spus eu asta?
Birdee Calvert.
Te rog, tati. Vino să mă iei până nu e prea târziu.
Nu mă simt prea bine, bunico.
- Te duci la şcoală azi. - Nu e corect!
Haide, Travis.
Aragaz cu patru ochi.
Şoarece de bibliotecă.
Popeye!
Bătaie! Bătaie!
Cum a fost la şcoală?
- Hei, nevăstuică. - Bine!
- Ce s-a întâmplat? - A scăpat cu viaţă.
Dl şi dna Whitehead aveau 100 de ani când îi ştiam eu.
Uite. Bună.
Dnă Ramona...
- Vroiaţi să dansaţi cu mine? - O, nu.
Doamne, dansează cu cineva de vârsta ta.
Eu n-aş...
- Bine. Scuze de deranj. - Bine, atunci.
Scuză-ne, scumpo.
- Birdee Pruitt? Sunt eu, Suzy. - Doamne, bună!
- Ce mai faci? - Ei bine...
Dumnezeule.
- Trebuie să se nască în 6 săptămâni. - Văd.
Credeam că te-ai mutat la Houston.
Am venit doar în weekend. Mama mi-a spus că eşti în oraş.
- Da, sunt aici. - Arăţi minunat.
- Serios. - Mulţumesc.
Ce fată deşteaptă! Aşa o să-l faci pe Bill să vină înapoi la tine.
Eu nu... Asta e...
Uită-te la Polka Dot! Prietena cea mai bună a gogoşilor.
Uite-l şi pe Justin Matisse.
Cică a pierdut slujba din California că nu lucra destul de repede.
Ups, vine încoace.
- Hei. - Hei.
Am onoarea?
- Ce? - Vreau să dansez cu tine.
- Justin, nu pot. - Scuzaţi-ne.
Justin, nu mai pot dansa.
Dansul e ca o conversaţie între două persoane.
Vorbeşte cu mine.
Hai că poţi.
Păzea!
Haide, Birdee.
Mulţumim mult, oameni buni.
O să facem o scurtă pauză,
dar vă lăsăm cu câteva melodii bune de la tonomat.
Mulţumesc pentru dans.
- Hei. - Ce?
Respiră.
Fii drăguţă.
E încă în lucru.
E frumoasă.
E o uşă.
Intră.
Asta e.
Pin texan din secolul al XIX-lea.
Îmi place mirosul ăsta.
Simte ăsta.
Lambă şi uluc.
Poftim?
Sunt tăiate şi potrivite perfect.
Vrei să vezi veranda?
E pe-aici.
Priveliştea o să fie minunată când o să scap de remorcă.
Asta o să fie în tot jurul casei.
- Ăsta e frumos. - Se numeşte leagăn.
Poate l-ai putea atârna.
Aş putea. E de la fosta casă a lui mama şi a lui tata.
Da?
- E comod? - O să fie o casă foarte frumoasă.
- Cine a fost arhitectul? - Glumeşti, nu?
Asta e jumătate din distracţie.
Faci zugrăveli prin Smithville când poţi face asta?
- Da. - Ai putea face mult mai mult.
- Bănuiesc că da. - Ştii ce am vrut să spun.
Ştiu exact ce ai vrut să spui. Vorbeşti de visul american.
Găseşti ceva ce-ţi place şi după aia îl suceşti şi-l chinuieşti.
Încerci să scoţi bani din asta.
Îţi petreci o viaţă făcând asta.
La sfârşit, nu mai găseşti nimic din ce ţi-a plăcut la bun început.
Ţie ce ţi-a plăcut la început?
Nu-mi amintesc.
Pentru mine, a fost să fac lucrurile cum trebuie. Atâta tot.
De-asta m-am întors aici, ca să trăiesc cum vreau.
M-am gândit că, dintre toţi, tu ai înţelege.
Înţeleg.
Te invidiez, tot ce-ţi place...
...e chiar aici.
Nu totul, Birdee.
Justin, nu pot.
Eşti atât de frumoasă.
Vorbim mai târziu. Pa.
- Mamă? - În bucătărie!
- Unde e Bernice? - Au mâncat acum câteva ore.
Avea o faţă plouată toată.
- Nu ştiu ce se întâmplă. - Ce e asta?
Nimic. L-am invitat pe Justin la cină.
- Avea nevoie să fie înveselit. - Nu vreau să-l văd în seara asta.
Justin e prietenul meu şi dacă se simte deprimat
şi eu am chef să-l înveselesc, e treaba mea.
- Nu e momentul să faci pe peţitoarea. - Peţitoare? Câtă imaginaţie!
Hai, Birdee, stai cu noi.
Nu e nevoie să spui nimic.
Poţi doar să stai acolo şi poate să mesteci în linişte.
- Nu poţi face nimic în privinţa asta. - Mă duc sus să mă culc.
Noi n-am fost niciodată nepoliticoşi. Ciudaţi, poate, dar nu nepoliticoşi.
Aş vrea să te duci să-i urezi bun venit oaspetelui nostru.
Sunt încă mama ta. Mişcă-te!
Bună, Bernice.
- Astea sunt pentru tine. - Mersi, dar sunt alergică.
- Hei, dnă Calvert. - Ce faci, Justin? Mă bucur să te văd.
- Ce mai faceţi? - Nu vreau astea.
- Bernice... - Mersi oricum.
- Hei, Birdee. Ce faci? - Hei, Justin.
Doamne. Aţi gătit.
Nu e mare lucru. Sper să-ţi placă.
- Da, cum să nu. - Hai să stăm toţi jos.
Aşa.
Nu stai cu noi, mamă?
Ştii, am uitat. Eu am mâncat mai devreme, cu copiii.
Îţi spun, chiar mă lasă memoria.
- Îmi pare rău pentru aseară. - Mie doar pentru azi dimineaţă.
Ştiu că ai făcut o pasiune pentru mine.
- Birdee, nu suntem în liceu. - Ştii ce vreau să spun, Bill.
Justin.
- Ce? - Numele meu e Justin.
Nu e Bill.
- Îmi pare rău. - Ştii, Birdee...
Erai atât de...
...nu ştiu...
...îndrăzneaţă, curajoasă.
Oamenii se opreau pe stradă ca să se uite la tine.
"Uite-o pe Birdee Calvert!"
Li se luminau ochii. Li se citea pe faţă.
Uită-te la mine.
Tu crezi că ai pierdut asta. Eu încă o pot vedea.
- Bill nu poate vedea asta. - Nu ştii nimic despre Bill.
Ştiu că Bill te-a lăsat să pleci. La naiba, Birdee!
Când o să accepţi faptul că n-o să se întoarcă după tine?
Ieşi afară de aici! Tata se întoarce!
Mă iubeşte şi o vrea pe mama. O să te omoare, dacă mai vii pe-aici.
- Încetează. - Spune-i!
Linişte!
Mai bine pleci.
De ce nu ieşiţi voi doi?
Eu şi Bernice o să rămânem aici şi o să avem o mică vizită.
E în regulă.
Când te saturi să mai aştepţi, sună-mă. Sper să mai fiu pe-aici.
Mulţumesc, dnă Calvert.
Mă uluieşti, Birdee.
Ştii, viaţa ta sentimentală a fost întotdeauna un dezastru.
Ar fi trebuit să fii înconjurată de conuri din alea mari portocalii.
Ce pot să spun? Sunt propria mea coroană de spini.
Crezi că viaţa merge înainte la nesfârşit?
Crezi că în spatele fiecărei şanse mai e şi una şi încă una şi tot aşa?
Asta e cea mai rea extravaganţă, felul cum îţi iroseşti şansele.
- Pleacă şi nu te mai întoarce! - Bernice!
Bernice, încetează! Ce e cu tine? Ce faci?
De ce nu i-ai spus că ne iubeşte şi că se întoarce?
Pentru că nu ştiu.
Bine? Nu ştiu dacă tata ne mai iubeşte sau dacă se mai întoarce.
Pe mine mă iubeşte! Chiar dacă pe tine nu!
Doar ce l-am trimis de-aici. Ce mai vrei de la mine?
Îl vreau pe tata. N-ar fi plecat, dacă l-ai fi iubit îndeajuns.
- Nu, el nu m-a iubit îndeajuns. - E numai vina ta şi o ştii!
Mătuşă Birdee!
Ajută-mă, te rog! Cineva! Am căzut şi nu mă pot ridica. Ajutor!
Ştii, aia e cea mai drăguţă.
Birdee Calvert.
Locul ei pare să fie într-un bar.
Bună, Birdee. Era şi timpul să vii să mă saluţi.
- Hei, Mike. - Eşti bine?
Încerc, dar nu prea pare să iasă aşa.
Îmi dai o votcă tonic cu lămâie, te rog?
Sigur.
Ce vrei să-i spui lui Dennis?
Ştii că primesc telefoane noaptea târziu...
- E în regulă. Ce? - Când mă sună...
- Din partea mea, Birdee. - ...mă sună ca să dansez.
Sunt dansatoare...
Sunt dansatoare de club.
Nu trebuia să faci asta la TV.
Birdee (păsărică). Ce fel de nume...?
Ştii ce se întâmplă cu păsările? Sunt hrană de pisici. Sau ţinte.
Birdee, Birdee, Birdee!
Uite, e un nume bun.
Ia nişte cafea. Ar trebui s-o laşi mai domol.
- Sunt bine. Mă duc acasă. - Eşti sigură?
Să nu mă laşi să ajung aşa. Doamne, să nu mă laşi să ajung aşa.
Arăt jalnic, nu?
Biata femeie. Soţul o părăseşte pe postul naţional de televiziune.
Ştiu. Am plâns.
Ştii ce? Nu crede tot ce vezi.
Dacă aş crede tot ce-am văzut la magazinul foto...
...aş crede că dra Bobbi-Claire şi-a pus sânişori noi.
Mai am un cuvânt pentru voi. Polaroid!
Hai, Bobbi-Claire. Nu pleca!
- Haide, ai câştigat. - Birdee, las-o mai moale.
Doamne, fie ce-o fi, oameni!
Eşti bine?
Orice ai face, mamă...
...nu spune nimic, te rog, fără chestii deştepte.
Chiar n-aş suporta în seara asta.
De ce nu stai pe ăsta?
Gresia e întotdeauna aşa rece în baia asta.
Totul e atât de greşit fără Bill.
Ştiu.
Mi-e atât de dor de el. Îmi spunea "iubito".
N-am crezut că o să fiu femeia căreia să-i placă asta,
dar, cu el, îmi place.
Sigur că da.
Mi-e dor de mâinile lui.
Felul cum...
...mi le punea pe spate...
...şi mă împingea într-o cameră.
Mă făcea să mă simt aşa în siguranţă.
- Mi-e dor de toate astea. - Bineînţeles că da, scumpo.
Ştiu că e atât de uşor de condamnat.
Dar ştii ce? Cred că e vina mea.
Sincer.
Pentru că obişnuia să mă privească şi eu mă vedeam în ochii lui.
Şi parcă mă vedea pe mine.
Şi am fost îndrăzneaţă, mamă.
Am fost.
Şi după aceea, nu ştiu, lucrurile au început să se schimbe.
Cu cât încercam mai mult să fiu ce vroia el să fiu,
cu atât mă vedeam mai puţin în ochii lui.
Şi într-o zi, m-am uitat şi nu mai eram.
- Eu încă o văd. - Nu, mamă. Nu.
Şi se întâmplă şi cu Bernice.
Se întâmplă şi cu Bernice.
Nu se mai uită la fel la mine.
Parcă e un zid între noi.
Există un zid şi asta mă omoară.
Pentru că singurul lucru pe care mi l-am spus
a fost că, dacă o să am o fată, o să ştie că mama ei o iubeşte.
O s-o îmbrăţişez şi o să-i spun lucruri frumoase.
N-o să-l las doar pe tatăl ei s-o îmbrăţişeze.
Acum îmi dau seama că...
Îmi dau seama că nu contează...
...cine sau ce sau când...
...sau unde au loc îmbrăţişările.
Uneori ai nevoie de o îmbrăţişare.
Doar că n-a ieşit aşa.
Te-am văzut îmbrăţişându-ţi fiica.
Ştie că o iubeşti.
Da, mamele îşi iubesc fiicele
chiar dacă n-o arată cum trebuie.
Bună, Julia. Uite lista pentru spectacolul de talente.
S-a afişat! Lista cu audiţiile e afişată!
Sper că sunt pe la început. Am atâtea emoţii.
Bernice!
Vroiam să spun o poezie. Nu le plac prea multe poezii.
Hei, Birdee.
- Chris. Ce mai faci? - Bine. Ce e?
Mă întrebam dacă n-ai putea...? Bernice!
Bernice, scumpo!
Nu e aia mama ta?
Scumpo!
Hai să mergem.
Ai putea să-i dai ăsta? Şi-a uitat masa de prânz.
- Sigur. - Mersi. Mă bucur că te-am văzut.
Hei, tati.
- Îţi aminteşti cine sunt? - Bună.
Bună.
Nu e frumoasă?
Da, dle. Cu siguranţă este.
E fiica mea, Birdee.
E însemnată să fie fericită.
De unde ştii asta?
Dacă te uiţi la ea, copilă, o să vezi.
Doamne, ai dreptate.
Văd.
Bună, scumpo. A sunat mama ta şi a spus că vine acasă în curând.
Vrei să te învelesc?
- Cât de strâns? - Strâns.
Cocoloş ca un moş-cocoş.
Semeni atât de mult cu mama ta. Şi ei îi plăcea s-o învelesc.
Nu sunt ca ea.
Suntem diferite. Parcă nici n-am fi rude.
Ei bine, da.
Ştiu ce vrei să spui.
Rudele-ţi fac probleme. Sunt perfect de acord cu asta.
Ţi-am spus vreodată de Walter, fratele meu? Nu? Ei bine...
Ce pătimeşti tu acum cu mama ta,
eu am păţit cu fratele meu, Walter.
Într-o zi ne jucam, lângă râu,
şi am dat peste cel mai frumos muşuroi de furnici văzut vreodată.
Şi Walter i-a dat imediat un picior
şi a călcat pe el şi l-a făcut praf.
Eu am început să urlu.
Eram... Am strigat după mama, am dat fuga s-o aduc,
am târât-o până acolo, plângând şi turuind întruna.
În fine, mama încerca să mă calmeze, aşa că mi-a spus:
"Aşteaptă, aşteaptă, n-au terminat. Nici pe departe."
Şi am aşteptat şi am aşteptat şi bineînţeles
că punctuleţele alea negre mici au început
să mişune care-ncotro, trudind din greu să-şi construiască iar casa.
Şi eu am spus: "De ce fac asta? Eu aş renunţa. E în zadar!"
Şi mama a spus:
"Da, dacă era una. Dar sunt o mulţime de furnici acolo."
"Şi sunt toate rude. Sunt o familie, exact ca noi."
Pentru asta există familiile. De-asta s-au inventat.
Aşa că n-a fost în zadar.
Dacă furnicile o pot face, mă gândesc că putem şi noi.
Ştii, Birdee a mea...
...are mai multă tărie în ea decât a ştiut vreodată.
Şi într-una din zilele astea, o să-şi dea seama.
- Te iubesc, bunico. - O, scumpo...
Paharul meu este plin de dă peste el.
Ia zi, nu se apropie ziua ta în curând?
Vrei să-i spui bunicii ce-ţi doreşti? Nu?
- Nu. - Nu?
Nu-i nimic, îmi dau eu seama.
Am eu căile mele magice.
- Noapte bună, scumpo. - Noapte bună.
- Când ai ajuns acasă? - Acum ceva timp.
- M-am dus să-l văd pe tata. - Foarte frumos.
Ai fost întotdeauna fata lu' tata.
Nu doar a lui, mamă.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
- Mă duc să fac un ceai. Vrei? - Nu, mersi.
Bunico!
- Bunico! - Mamă?
Mamă, ce s-a întâmplat? Mamă!
O, Doamne! Bernice, du-te şi sună la Urgenţe.
Mamă! Nu mi se întâmplă asta. Nu acum, mamă. Nu-mi face asta acum.
Hai, mamă, nu-mi face mie asta. Trezeşte-te, mamă!
Mamă, trezeşte-te! Mamă!
Mamă, te rog! O, Doamne.
Nu.
Am avut privilegiul de a o cunoaşte pe Ramona Calvert toată viaţa.
Nu trebuie să fie idealizată în moarte mai mult decât ceea ce a fost în viaţă.
O femeie complicată şi una generoasă.
Mândră, şi totuşi destul de modestă, încât să-şi ajute vecinii
discret şi pur şi simplu.
Mama a două fete bune. Soţia unui om bun.
Nu are nevoie de cuvinte sofisticate de la unul ca mine.
Tot ce trebuie să spun e că-mi va fi dor de ea, cum ne va fi tuturor.
Şi chiar aşezată lângă...
S-a întors tata. A venit după noi. S-a întors. Mulţumesc, bunico.
- Mulţumesc. - Odihnească-se în pace.
În numele Tatălui şi-al Fiului şi-al Sfântului Duh.
Amin.
- Domnul fie cu voi. - Şi cu tine.
Tati, te-ai întors! Ştiam eu!
Uşor, Bernice. Mă sufoci. Ia să te văd.
- Ce faci? - Îl iau acasă.
- Hei. - Eşti bine?
Da. Mulţumesc.
Vrei să vii s-o vezi pe mama?
Hei, Travis.
Te superi dacă stau jos?
Birdee, de ce nu stai jos? Aia poate aştepta.
Vrei zahăr sau lapte sau e bine aşa?
Nu, e în regulă.
- Tu vrei ceva, scumpo? - Nu.
Ai primit o telegramă?
Eu am aşteptat toată viaţa să primesc una din astea.
Încă nimic.
E de la mama ta?
Trebuie să ţină foarte mult la tine, dacă ţi-a trimis o telegramă.
E pentru mătuşa Birdee.
Chiar şi aşa.
La ce te gândeşti?
Dacă mătuşa Birdee mă vrea.
Da, te vrea.
Bunica mea a murit.
Ştiu.
N-o să mă faci să mă simt prost pentru asta.
Singurul lucru de care sunt vinovat e că m-am îndrăgostit.
N-am vrut să se întâmple. N-am căutat asta. S-a întâmplat.
Îmi pare rău, vorbeşti de mine sau de Connie?
Că pari să te îndrăgosteşti foarte uşor. E firesc să fiu derutată.
- Poftim, tată. - Nu ţi-am spus să te joci afară?
- Nu plec până nu vă mai certaţi. - Nu se ceartă nimeni.
Nu, tu n-ai făcut-o niciodată, nu?
Ţie ţi-a fost întotdeauna foarte uşor, nu? Foarte uşor.
Aproape la fel de uşor ca a te debarasa de soţie şi copil.
Un fel de listă cu ce ai de făcut.
Soţia, s-a dus. OK. Fiica, s-a dus. OK, OK.
Birdee, tu ai plecat, ai uitat?
Nu, tu ai plecat cu mult înainte să plec eu.
Nu e vorba de cine a plecat primul.
Nu mai suntem îndrăgostiţi.
Ai spus că nu vă certaţi.
Bernice, dacă nu ieşi imediat din casa asta, o să-ţi pară rău.
Să nu cumva să strici ceva!
Dacă nu mă mai iubeai,
trebuia să mă părăseşti de mult, în loc să umbli după fuste pe ascuns!
Poate o să mă duc acolo într-o zi.
Unde anume?
În California.
Ca s-o văd pe mama.
Sunt sigur că i-ar plăcea mult asta.
Cum de stai singur aici?
Unde e nebuna aia de Bernice?
E înăuntru, cu tatăl ei.
- E totul în regulă, nu? - Da.
Ce ai chef să faci? Vrei să mergi la o plimbare?
Nu intri să saluţi?
Nu ştii?
- Am venit să te salut pe tine. - Bună.
Doamne, aş fi stat cu tine pentru totdeauna.
M-aş fi dat peste cap pentru tine.
Birdee, nu te-aş fi lăsat.
- Oamenii se schimbă. Trebuie. - Nu crezi că ştiu asta?
Ştiu că nu mai sunt ce am fost cândva.
Ştiu asta.
Dar nici tu nu eşti.
Eşti trist, eşti slab şi eşti...
...mai scund, dacă vrei să ştii adevărul.
Dar eu nu m-am schimbat atât de mult, încât să-i mint pe cei dragi.
Aş trece prin foc...
...înainte să-i fac să se simtă nuli.
Şi n-aş strica în veci căminul cuiva.
Pentru că eu nu mă dau bătută. Eu ţin la familia mea.
Sunt îndrăgostit de Connie.
Asta e şansa mea pentru un nou început. Şi am să profit de ea. Îmi pare rău.
Atunci profită.
Dacă asta e şansa ta, atunci profită de ea.
Ai dreptate. Tu şi Connie vă meritaţi unul pe altul.
Ai avut noroc cu mine.
Dar ştii ce?
Cred că m-am ales deja cu ce-ai avut mai bun.
Şi ea stă afară acum.
Şi mă aşteaptă.
Nu ştiu. Ce-a mai rămas nu mai pare să fie atât de bun.
Deci ce vrei? De ce te-ai întors?
Vrei permisiunea mea?
Vrei condoleanţele mele? De ce te-ai întors?
N-am vrut să fac asta azi, dar am venit că vreau divorţul.
Vin cu tinet, tati!
Mă duc cu tatăl meu.
- Ce crezi că faci? - Vin cu tine.
Scumpo, e imposibil.
- Dar eu vin cu tine. - Nu, trebuie să rămâi cu mama ta.
Birdee, mă ajuţi aici?
Mi-ai spus că mă vrei cu tine, ai uitat?
Ascultă, scumpo. Trebuie să plec.
Nu-ţi face asta, bine? Nu te da în spectacol.
Acum du-te înăuntru. Du-te.
Termină, tati!
Bernice...
- Ştii că te-aş lua, dacă aş putea. - Dar poţi!
Încearcă să înţelegi, scumpo.
Eu şi Connie avem nevoie de timp ca să facem relaţia să meargă.
După aceea o să vin după tine. Promit! Acum du-te înapoi înăuntru, te rog.
Mă vrei! Ai scris în scrisoare.
Te rog, lasă-mă înăuntru! Mă vrei!
O să te vreau întotdeauna, Bernice. Tu eşti mica mea prinţesă.
Dar mama ta are nevoie de tine. Şi tu ai nevoie de ea.
Ba nu! De tine am nevoie.
Te iubesc, prinţesă. Trebuie să plec.
Nu!
Tati!
Nu, tati, ia-mă! Tati!
Îl vreau pe tata!
De ce te-ai prefăcut că scrisoarea aia e de la tata?
Câtă imaginaţie ai!
Ştii, întotdeauna am crezut că o să fiu, nu ştiu...
...specială.
Dar nu sunt.
Sunt doar o persoană obişnuită.
Şi e în regulă.
Pentru că tu mă faci specială.
Nu ştii asta?
Nu ştii că tu însemni totul pe lume pentru mine?
Şi o să trecem peste asta pentru că...
...suntem o echipă.
Birdee şi Bernice, cele mai tari fete din Smithville.
Aşa că să nu cumva să te gândeşti să mă mai părăseşti vreodată.
Pentru că am nevoie de tine.
Te iubesc.
- Şi eu te iubesc. - Bine.
Câine rău! Câine foarte rău!
A apărut ceva interesant cât am fost la masă?
Nu, dle.
O, nu! Uită-te la astea! Birdee?
Ce naiba are maşina asta idioată?
Doamne, îţi spun...
Bine, mamă. Nu mă mai împinge de la spate.
Sunteţi gata?
Duceţi-vă voi înainte. Vreau să vorbesc un pic cu Bernice.
Ai rămas cu noi acum, amice.
La ce te uiţi?
"Paharul meu este plin de dă peste el."
Mamă, o să te măriţi cu Justin Matisse?
Nu cred că o să mă mărit o bună bucată de vreme.
- De ce? Nu-ţi place de Justin? - Nu e asta, doar că...
Ce e?
Poţi să fii sinceră cu mine. Spune-mi.
Nu vreau să fiu ştiută ca Bernice Matisse.
Doamne, Bernice, eşti o fată a-ntâia, ştii asta?
Şi-am spus-o mereu.
Tata spune că cea mai fericită perioadă din viaţa mea e copilăria.
Dar cred că se înşeală. Cred că mama are dreptate. Ea spune...
Copilăria e perioada pe care te chinui tot restul vieţii s-o depăşeşti.
Asta spunea mama.
Spunea că începuturile sunt înfricoşătoare, sfârşiturile triste,
dar ce e la mijloc contează cel mai mult.
Trebuie să-ţi aminteşti asta când te trezeşti la început.
Doar dă speranţei o şansă. Şi o să se întrezărească.
SubRip by Driv3r
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania