ŞEFI DE COŞMAR
Ajung la serviciu înainte de răsărit şi plec mult după apus.
De şase luni nu fac sex decât cu mine însumi.
În frigider zace doar o lămâie verde.
Sau un kiwi. Cine ştie ce o fi ?
- 'Neaţa, Thomas ! - 'Neaţa, Nick ! Dă-i bice !
Dar, de fapt şi de drept, e doar o situaţie temporară.
Pe scurt: bunica a venit în ţara asta cu 20 de dolari în buzunar.
A trudit toată viaţa şi nu s-a lăsat călcată în picioare.
Când a murit, făcuse 2.000 de dolari din cei 20.
Nasol.
Ştiţi de ce n-a reuşit în viaţă ?
Pentru că nu s-a lăsat călcată în picioare.
Cheia succesului, pe care nu v-o spun la şcoala de afaceri,
e să înghiţi orice.
Eu fix asta fac de opt ani şi în sfârşit o să dea roade.
Nick la telefon.
Sunt la un pas să obţin o promovare şi un birou al meu.
Vin imediat, domnule Harken !
Programul nesfârşit, sacrificiile şi umilinţele vor fi meritat.
De asta sunt îngrijorat, Nick.
Eşti un tip punctual. Ştii că e important să ajungi la 06:00.
De asta trag concluzia
că e ceva în neregulă cu ceasul sistemului de securitate.
- Poate am întârziat un minut. - După ceas, au fost două.
Ori eşti un mincinos,
ori sistemul e decalat cu un minut !
Singura piedică ?
Lucrez pentru tipul ăsta, David Harken,
care acum îmi scoate ochii că am întârziat două minute.
Este tartorul ticăloşilor.
Dacă-i aşa, îl dau afară pe Thomas, coordonatorul pazei de atâţia ani.
Poate am întârziat două minute.
Deci ai minţit !
- Nu. Pe cine sunaţi ? - Pe Thomas. Îl concediez.
Am minţit. Îmi pare rău.
Fără intenţie. Aşa se zice: "Poate am întârziat un minut !"
La propriu şi cinstit, am întârziat două minute.
Trebuie să mă învăţ să conduc cu ineloiul ăsta greu pe deget !
Trag de volan spre stânga !
În copilărie, eram întrebat ce vreau să mă fac când voi creşte.
Dădeam acelaşi răspuns.
- Te iubesc aşa de mult ! - Şi eu te iubesc !
Voiam să fiu soţ.
- Te sun când termin. - Bine. Pa !
Ştiu că pare ciudat.
Băieţii vor să fie pompieri-şefi sau instructori de aerobic,
dar, pentru mine, vocaţia supremă era cea de soţ.
Şi, datorită lui Stacy, aveam să-mi văd visul cu ochii.
Din păcate, eşti plătit ca să fii soţ doar dacă te însori cu Oprah.
Aşa că a trebuit să mă angajez.
Întotdeauna i-am admirat pe dentişti.
Sunt deştepţi, capabili, îţi menţin dantura sănătoasă.
Aşa că m-am făcut dentist.
Ce mai faci, Dale ?
- Bine, mersi ! - Excavatorul !
De fapt, m-am făcut asistent stomatologic.
E aceeaşi mâncare de peşte, dar pe bani mult mai puţini.
Ştii serialul "Intrigi la New York" ?
Nu.
Am văzut aseară un episod.
Mi-am rupt o unghie masturbându-mă cât mă uitam la Penn Badgley.
Ar fi fost slujba perfectă dacă n-ar fi existat
zgripţuroaica nimfomană, medic stomatolog.
Pun pariu că eşti bine dotat, Dale !
- Julia, haide... - Ce-i ?
- Nu mă simt în largul meu... - Dale, lasă-mă !
Ştii că-mi place să-mi fac de cap. Domnule Anderton !
Nu în cabinet ! Nu eşti deloc cuminte !
Nu da în pacienţi !
Ce-mi place ! Zici că-i sărbătoare !
Îmi ador slujba.
După mine, cei care-şi urăsc joburile şi-au făcut-o cu mâna lor.
Dormi aşa cum îţi aşterni şi eu am somnul dulce.
Avem scări, să ştii ! De ce ai adus de acasă ?
Sunt responsabil de clienţi la o companie chimică.
Jobul are avantaje.
- Bună ! Pot să te ajut ? - Nu. Semnează el de primire.
Nu ! Reggie, semnez eu.
Mersi, amice ! Sunt chestii de înaltă prioritate.
- Ce se întâmplă, de fapt ? - Poftim ?
- Suntem la "Camera ascunsă" ? - Cum adică ?
Eşti prea frumuşică să fii doar curieră.
Eşti manechin sau actriţă, nu-i aşa ?
Dacă deschid vreo cutie, sare ceva la penisul meu ?
Nu sare nimic. Sunt o simplă curieră.
- Nu mai spune ! - Pa !
- După-amiază plăcută ! - Mersi !
Apropo, m-am făcut că semnez. O să se întoarcă.
E frumuşică, nu-i aşa ?
- Ai mai prins o muscă, păianjenule ? - Bună, Jack !
De fapt, lucrez aici mulţumită tipului ăstuia:
Jack Pellit. Şeful meu. Cel mai cumsecade om pe care-l ştiu.
Îi sunt drag. Şi el, mie. Toţi îl îndrăgesc.
- Te simţi bine, Margie ? - Bună ziua !
Aştept de multişor să intru la baie.
- Cine e înăuntru ? - Fiul dv.
Bobby !
Aşteaptă şi Margie. Mai ai mult până termini ?
N-ai pic de intimitate pe aici.
- Du-te, Margie. Bobby ! - Ce ?
Te doare burta ? Stai mai mult la baie decât la birou.
Nu ştiam că trebuie să te anunţ de fiecare dată când mă uşurez.
Dacă partea cea mai nasoală e că trebuie să-i tolerez
fiul nătărău şi prăfuit, eu zic că merită.
Să te anunţ şi când fac pipi ?
Vreau să-ţi faci treaba. Trăim vremuri grele, să ştii !
Mi-o fac. O fac şi pe a altora. Dar nu-ţi pasă.
Eşti cu gura pe mine pentru că-s băiatul tău.
Ştii ce ? De "prepuţică" ăsta n-am auzit să te iei.
- "Prepuţică" ? Frumos ! - Lingăule !
- Vino ! - Da, du-te !
- Fugi, poponarule. - Nu-s poponar.
Am mai văzut poponari. Tu eşti unul dintre ei.
- Şi unde i-ai văzut? - La tine acasă. Intră !
- Am centură verde ! - Ce ?
- Da. În regulă ? - Bine.
Ştiu că ai muncit pe brânci pentru promovarea asta.
Nu ştiu nici dacă pot lua în calcul
să te fac vicepreşedinte executiv de vânzări...
...dacă nu eşti cinstit.
- Sunt cinstit. - Parc-o aud pe nevastă-mea.
"Crede-mă ! Ai încredere în mine, scumpule !"
"N-am nicio aventură ! Crede-mă !"
Şi se dă în bărci cu toţi bărbaţii din cartier.
- Vrei şi tu ? - E abia 08:15.
Ţi se pare prea devreme să bei un păhărel ?
Nu.
Mulţumesc ! Sigur.
Până la fund !
Dumneavoastră nu beţi ?
Nick, e abia 08:15. Nu sunt alcoolic.
Domnule Harken, eu m-am luat după dv.
Te-ai luat după mine ?
- Aşa ar face un vicepreşedinte ? - Voiam să fiu politicos.
Dacă mi-aş da ouăle prin miere şi nucă de cocos, m-ai imita ?
- Nu. - Eşti sigur ?
- Da. - Am nucă de cocos !
Marţi merg să-mi albesc dinţii. Până luni să-ţi termini treaba.
Vei sta la birou în weekend.
Dacă vrei promovarea, trebuie s-o meriţi.
Care era vorba mea ?
Viaţa e un maraton.
Nu câştigi fără să-ţi lipeşti nişte plasturi pe sfârcuri, nu ?
- Aşa-i... - Nick !
E un scotch de 18 ani.
Doar nu vrei să-l torn la loc ?
- Apă ! - Da.
- Bun. Să vedem dacă merge ! - Doamne !
Îmi pare rău ! Îmi place să stropesc, Dale.
Ştii ceva ?
- Cred că-l văd pe mititel ! - Încetează !
Shabbat shalom ! Cineva e circumcis !
- Ascultă ! - Ce e ?
- Putem s-o lăsăm baltă ? - De ce ? Pentru că ai iubită ?
Nu mai e doar iubita mea. Ne-am logodit.
- Poftim ? - Ne-am logodit.
Ai zis că-i doar o gaură pentru scula ta !
N-am zis niciodată aşa ceva. Nu-mi stă în fire.
Gura !
Cam mult gaz.
Bune sugestii ! Sunt nişte idei minunate.
- Pune-le pe hârtie ! - Sigur.
PELLIT ŞI FIUL COMPANIE CHIMICĂ
- Eşti mulţumit aici ? - Normal !
Bine.
Ai un viitor promiţător la noi. În curând, vei conduce firma.
- La revedere, băiete ! - Bine.
- Ai grijă cum conduci ! - Da.
La naiba !
A făcut stop cardiac.
Cică i-a explodat inima în piept ca un balon umplut cu apă.
Doamne, îmi pare rău ! Ştiu că eraţi apropiaţi.
Da, mi-era tare drag.
Îmi plăcea să lucrez pentru el. Era extraordinar !
Acum idiotul de fiu-său o să preia conducerea...
- Prăfuitul ? - Da.
Ştii de câte ori l-am prins trăgând pe nas ?
Nasol rău, Kurt. Regret. Eşti singurul care nu-şi ura jobul.
V-am zis că Harken m-a păcălit să beau alcool de dimineaţă ?
Lucrez pentru antihrist.
- Cum te-a îmbrobodit ? - Parcă te promova !
O va face. De asta e mai diabolic acum.
Ştie că e ultima lui şansă de a-mi face zile amare.
Măcar nu te hărţuieşte sexual.
- Iar începe. - Nu te lua de mine !
N-o să te compătimim !
O ia razna ! La job, mă simt ca pe un câmp de bătălie !
- Nu-i amuzant ! - Zău ?
Ascultaţi, azi m-a stropit cu apă pe pantaloni ca să-mi vadă scula !
- Bestial ! - Ba nu !
Cum adică ? De ce n-o regulezi ?
Pentru că-s la un pas de însurătoare şi-mi iubesc logodnica.
Apropo, felicitări !
- De ce nu cauţi alt cabinet ? - Nu pot.
- Nu. E pedofil, Nick ! - Nu, pervers.
Cum e clasificat ? Agresor sexual.
Da, sunt pe lista agresorilor sexuali.
Nu te pot şterge de acolo ? Ţi-ai scos-o pe un teren de joacă.
Făceam pipi noaptea. Nu erau copii...
Ştiţi ce ? Terenul de joacă n-avea ce căuta lângă un bar.
E o capcană.
Apropo de capcane, mă duc să văd ce face păsărica aia.
Scuzaţi-mă !
PARCARE REZERVATĂ DAVID HARKEN
- E la 10:00, nu ? - Da. Ştii despre ce e vorba ?
E o şedinţă cu personalul.
Mă mustră că am întârziat un minut şi se lasă aşteptat un sfert de oră.
- Erau două minute, Nick. - 'Neaţa !
- Nu ştiam că-mi ţii pontajul. - Nu. Scuze !
Lasă, ştiu că ai probleme cu băutura.
- N-am... - Suntem în toiul unei şedinţe.
Bună dimineaţa !
În sfârşit m-am hotărât cine vreau să fie
noul nostru vicepreşedinte executiv de vânzări.
E în această cameră.
- Eu. - Ce-a zis ?
M-am hotărât să asimilez responsabilităţile
funcţiei de vicepreşedinte printre ale mele.
Dacă vreau să iasă bine, trebuie s-o fac cu mâna mea.
Aşa că o să sparg zidul biroului rezervat pentru vicepreşedinte
şi o să-mi fac eu un birou enorm.
Totuşi, voi lua doar 85%
din salariul suplimentar cuvenit.
Dau un exemplu de abnegaţie.
- Urmaţi-l ! - Ticălosule !
Javră afurisită !
Te zbor din firmă !
Şedinţa s-a încheiat.
- Domnule Harken, putem vorbi ? - Sigur.
De luni bune daţi de înţeles că voi fi promovat.
Şi uite cu cât spor ai muncit !
Mă duceaţi cu zăhărelul ?
Nu, Nick ! Te motivam !
Facem parte din aceeaşi echipă.
În plus, eu voi face toată munca suplimentară.
Luna trecută m-aţi ţinut atât la muncă,
încât nu mi-am luat adio de la Buni-Buni.
- Poftim ? - Bunica mea.
Trebuia s-o văd, era grav bolnavă.
Aţi zis că mă daţi afară dacă plec mai devreme.
A murit înainte să ajung la spital.
- Îmi pare rău. - Mulţumesc !
N-am ştiut
că-i ziceai bunicii tale "Buni-Buni" !
Scuze !
Regret că nu i-ai zis pa-pa lui Buni-Buni.
Pe bune, chiar îmi pare rău.
Dar trebuia să lucrezi peste program
pentru că eşti un membru nepreţuit al echipei
şi am nevoie de tine pe postul actual.
Ghinion.
Am postul ăla de opt ani.
De ce aş mai lucra aici, tratat aşa ?
Aş avea grijă să nu te mai angajeze nimeni în domeniu.
Pe naiba !
Nu. Îmi vor cere o scrisoare de recomandare.
Sunt dispus să scriu că eşti un beţiv indisciplinat şi mincinos.
Nu aveţi cum. Nu e adevărat.
Să-ţi zic o treabă, prăpădit bătut în cap ce eşti:
sunt stăpânul tău ! Eşti boarfa mea.
Nu-ţi imagina că ai liber arbitru, pentru că nu e aşa.
Pot să te zdrobesc oricât mi se năzare.
Acomodează-te ! O să munceşti aici mult şi bine.
Măi, "fermoar sculat" !
- Ce naiba faci ? - Ce e ?
Ai întârziat trei ore. Unde ai fost ?
La înmormântarea tatălui tău.
Dacă tata mai era aici, poate-l abureai cu scuza aia !
N-ar fi avut sens dacă tatăl tău mai era aici.
Treci imediat în biroul meu !
Da.
Bine. Şezi !
- Nu-s câine. - Ce băiat cuminte !
M-am uitat pe situaţiile contabile.
Spune-mi: de ce se duce firma de râpă ?
Nu-i aşa. E recesiune, dar scoatem încă profit.
Prostii ! Ştiu că te trăgeai de şireturi cu tata.
Sincer, mereu mi s-a părut cam deplasat şi homo.
- Ştii ce înseamnă homo? - Da, două puţe una peste alta.
Nu e treaba mea, dar nu ştiam de ce te credea cu stea în frunte.
Dar el e acum oale şi ulcele. Ia ghici !
Eu sunt şeful tău. Lucrurile o să se schimbe.
- Mor de curiozitate. - Prima chestie.
Spitalizare, Larry Murinsky.
De ce-i plătim spitalizarea dacă nu lucrează la noi ?
Nu mai lucrează aici deoarece a avut un accident groaznic în cadrul firmei noastre.
- S-a ars pe jumătate de faţă. - Exact.
Nu vreau ca banii mei să întreţină monştrii.
Nu e un monstru. Este un tip minunat care a lucrat pentru noi mulţi ani.
Elimină-l. Doi.
EnviroTech Reciclarea Deşeurilor. Scump ca naiba !
Tatăl tău recicla responsabil deşeurile chimice.
Asta costă niţel mai mult.
Bolivienii o fac la o treime din preţ. Îi angajez.
- N-o face ! - Ba da !
Vor pune în pericol mii de localnici !
Ce dacă fac cancer nişte triburi ? Mare pagubă !
- N-au triburi ! Sunt civilizaţi ! - Ţi se pare că-mi pasă ?
Bobby, tatăl tău a zis clar că mai bine moare decât să le facă rău oamenilor.
Atunci se pare că planul meu pică la ţanc.
Ce altceva ? Să mai tăiem din osânză.
Cum adică ?
- Concediază-i pe grăsani. - Poftim ?
Sunt leneşi, lenţi şi mă indispune să-i văd.
Poţi începe cu "Marge babana".
Poţi veni până aici ?
Margie nu e grasă, ci gravidă. N-o dau afară !
Bine.
Rămâi acolo, Marge. Felicitări !
- Dă-l afară pe "profesorul Xavier". - La cine te referi ?
- La Hank ? - Da.
Îmi dă fiori când se plimbă în scăunelul ăla dubios al lui.
- Pune ceva la cale ! - N-o fac.
- Chiar nu concediezi pe nimeni ? - Da.
Parcă te doare-n cot de compania asta !
Nu mai spune ! Pentru mine e doar un bancomat !
Crezi că eu, când eram mic, visam să conduc o companie chimică ?
Nu. Mă vedeam pe o plajă, servit cu cocteiluri de un manechin !
Ăsta e visul meu !
Fix asta o să fac după ce storc tot ce pot din compania asta !
Dar toate la timpul lor.
O concediezi pe grăsană sau pe olog, altfel vă dau afară pe toţi trei. Fă-ţi socoteala !
Decizia îţi aparţine: suni un prieten, întrebi publicul, jumi-juma.
Ia gândeşte-te: un om rămâne şomer sau trei ?
Alegerea ta. Cred că ştiu pe cine vei concedia.
Şi să lase aici permisul de parcare pentru handicapaţi.
Nu i-l poţi lua pentru că este eliberat de către stat.
Uite, acum priveşti statul.
Ţara BobbyEşti.
- Da ? Obişnuieşte-te cu asta. - Bobby, denumirea aia e de oraş.
Statele Unite ale Mele.
- Bine. - Du-te la ei.
- Hank, ce mai faci? - Bine, ce s-a întâmplat?
Trecem prin vremuri dificile
financiar vorbind...
Trebuie să de concediem.
Drace !
- Îmi pare rău. - Atenţie.
Puţină atenţie, vă rog. Trebuie să fac un anunţ.
Tocmai am auzit că Kirk l-a concediat pe bunul nostru prieten Hank.
Vreau să ştiţi că sunt la fel de şocat şi furios ca voi toţi.
- Ce faci ? - Te rog.
Te rog, m-am săturat de tine. Tata...
în ziua înmormântării lui...
E o decizie a departamentului contabil. Am mâinile legate.
Îmi pare rău. Buckman, eşti un nemernic fără suflet.
- Hank, n-a fost ideea mea. - Du-te naibii, Kurt.
Intră !
Julia, mă căutai ? Fir-ar să fie !
- Ia loc, Dale ! - Chiar trebuie ?
Te rog.
Sigur.
E cam ridicol, dar...
Dale, ştiu că-mi place să fac nebunii la muncă.
Uneori mai sar calul.
Dar nici nu-mi trece prin cap să te fac să te simţi prost.
Nu aşa procedează un profesionist.
Şi mă mândresc cu profesionalismul meu.
Aşa că, de acum încolo, vreau să-mi spui
când şi dacă sar calul.
Bine. Acum !
- Ce ? - Acum sari calul...
pentru că eşti goală.
Nu-s goală puşcă. Îmi vezi păsărica ?
E adevărat.
Dar până şi prin faptul că spui "păsărică"...
- Sar calul ? - Niţel.
Te văicăreşti ca un mic poponar, Dale !
Poftim, alt cuvânt ! Ăsta-i probabil şi ilegal.
Nu-mi spune tu ce e ilegal, domnule "Fac-Pipi-Pe-Băieţei" !
Era un loc de joacă pustiu, în creierii nopţii !
Şi mai ciudat ! L-ai îngrozit pe copil !
Nu era niciun copil în parc ! De ce cred toţi asta ?
Ştii ce ? Las-o baltă ! Să nu ne mai dăm după deget.
- Acum eşti logodit. - Da.
Respect prea mult căsătoriile ca să le pângăresc.
De-asta trebuie să mă regulezi cu mult înainte de nuntă.
Pe cât se apropie mai mult data, pe-atât o să uit că sunt o doamnă.
Julia, n-o să mă culc cu tine.
Mai vedem noi... Ieşi !
Vrei să descui...
Ce fraier sunt ! Nu m-ar fi promovat.
Puţoiul ăla prăfuit va ruina Pellit Chemicals.
Îi va concedia pe toţi.
Stătea cu ţâţele în vânt, la nasul meu !
- Problema ta nu sună aşa de rău. - Nu voi mai aduce vorba.
De ce nu demisionaţi ? Pe mine doar Julia m-a angajat.
Aveţi şi voi cazier ?
Mi-a trecut prin cap, dar aş lua-o de la capăt cu tot.
De ce apăr eu reputaţia companiei dacă fiului lui Pellit nu-i pasă ?
- Are balta peşte... - Nu-i aşa ? Îţi poţi găsi alt job.
Pe bune ? Ia te uită !
Muschetarii, Nick, Kurt şi Dale ! Ca pe vremea liceului !
- Fir-ar să fie ! Kenny ! - Ce mai faceţi ?
Ce mă bucur !
- Kenny Sommerfeld ! - În carne şi oase !
- În carne şi oase. - Dumnezeule !
Te-ai mutat la New York şi lucrezi la Lehman Brothers, nu ?
Da. M-au recrutat de la Yale.
- E deştept Kenny. Îmi place asta. - Ce cauţi aici ?
- N-aţi auzit ? Am dat faliment. - Aşa-i. Îmi pare rău.
Îmi caut alt serviciu de doi ani. Nici job de chelner nu-mi găsesc.
Tu servind la masă ? Nu cred.
Kenny Sommerfeld, ai fost votat "Cea mai promiţătoare speranţă".
- Toţi am crezut că vei reuşi. - Chiar şi eu am crezut !
Ştiţi ce ? De-aş putea, i-aş ucide pe ticăloşii ăia.
Te înţeleg.
I-aş alinia şi le-aş trage un singur glonte care să treacă prin capul fiecăruia.
Aş face-o.
- Linişteşte-te, Kenny. - Nu înţelegeţi.
Câştigam milioane, iar acum, nici nota nu pot s-o plătesc.
- Nu ? - Rezolvăm noi.
- Pe bune, mă puteţi ajuta ? - Pot plăti eu.
- Şi eu. - Îi dai bani?
Dacă-mi puteţi da şi ceva în plus?
- Nu doar pentru băutură ? - Poate aveţi ceva bănuţi în plus.
- Sigur. - Îi dai şi din partea mea ?
- Ţi-i dau data viitoare când ne întâlnim. - Super, mersi.
Nu ştiam că o duci aşa de rău. Am doar 15 dolari.
- Ai să-mi dai rest la zece ? - Nu.
Ştiţi ce ? Nu-mi vor ajunge. Am o propunere.
- Aţi vrea să vi le frec ? - Poftim ?
40 de dolari numărul. Rezolvăm la baie.
Am şi o super-ofertă. Pentru că vă cunosc, o să vă las să mă priviţi în ochi.
- Vă rezolv pe toţi trei pentru o sută. - Kenny, ai devenit bulangiu ?
- Nu ! - Aşa ceva fac bulangii.
Nu ! Sunt opusul bulangiilor. Ce ziceţi ?
Mânuţe pentru cei trei muşchetari.
Haideţi. Ştiţi ceva? Toţi trei, în acelaşi timp.
Dale, tu stai în spate.
Nimeni nu mai face aşa ceva. O să vă placă. Apoi cu voi doi, frecuş în stilul nordic.
Ştiţi zvonurile ? Se spune că mâinile mele sunt de patru stele.
Patru stele în jurul măciucilor şi a cincea fix pe cap.
- Apare şi dispare până la expulzare. - Ai băut toată ziua ?
Uitaţi-vă la mine. Mă pricep foarte bine şi nu va şti nimeni.
Ce naiba, amice ?! Ţi-am zis să nu mai vii pe aici.
Trebuie să plec, dar dacă vă răzgândiţi, mă găsiţi la mama.
Pentru încă o sută o să vă las să puneţi maioneza pe buric.
O să vă placă, mai gândiţi-vă.
Mă găsiţi la mama.
Bine.
Vai, Kenny.
Tipul ăsta a făcut sex cu toate cele trei surori ale mere.
Cred că acum îl caută pe frac-tu.
Mai bine nu vă daţi demisia.
- O să fim nefericiţi toată viaţa ? - Aşa se pare.
- De ce spui asta ? - Nu prea avem de ales.
Ne dăm demisia şi o luăm pe urmele lui Kenny
sau ne păstrăm slujbele şi ajungem nişte rataţi fără mândrie
care se gândesc zi-lumină cum să-şi mătrăşească şefii.
- Şi tu faci asta ? - Normal !
- E cam aiurea. - Ba nu. E o metodă de relaxare.
- N-o să ne ucidem şefii. - Bine.
Deşi vieţile noastre ar fi mult mai uşoare fără ei.
Ca idee, dacă n-am putea fi prinşi, aţi face-o ?
- Nu. - Eu da.
- N-ai face-o. - Ba da.
- Ai face-o ? - Da.
Nu-i crimă dacă ai o scuză. Omor cu circumstanţe atenuante.
Mor de curiozitate.
Un om rău poate fi ucis pentru binele general.
Bobby Pellit e un monstru, un om de nimic.
Dacă va ieşi cum vrea el, va ucide mii de bolivieni nevinovaţi.
Teoretic, ar fi imoral să nu-l omor.
Ar trebui să-l ucid pe Harken pentru faza cu bunica ?
Da. Aşa ar trebui.
Oricât de răi ar fi şefii noştri, nu suntem ucigaşi.
Julia îţi distruge viaţa. E imoral.
Îţi năruie viitoarea căsnicie.
- N-o năruie... - Viaţa ta ar fi mai uşoară fără ea ?
Ai dreptate ! Ştiţi ce o să fac ?
Mă duc la Julia acasă, o ciopârţesc
şi v-o trimit pachet vouă, mafioţii lui peşte !
Am încheiat discuţia asta. Voi plătiţi, că m-aţi supărat.
Plătiţi şi eu o să găsesc un taxi.
Vorbeam doar ipotetic.
Şi eu.
Ghici cine e !
- Chiar n-am chef de aşa ceva. - De ce ?
- Bună ! Ce faci aici ? - Eu am invitat-o.
Da ! Ea m-a sunat.
A zis că dacă ne-am logodit, îmi oferă tratament gratuit.
Ştii că mi-a căzut o plombă.
- Eşti foarte amabilă, Julia ! - Te rog ! Stacy, îmi face plăcere !
Acum faci parte din familie.
- Nu ştiu dacă-i o idee bună, scumpo. - De ce ?
Amestecăm plăcerea cu afacerile. Afacerile şi plăcerea.
Profităm de Julia !
Dale !
Nu m-aş considera niciodată folosită de tine.
- Bine ? - Ce amabilă e !
În regulă ! La gazare cu tine !
- Bine ! - Bine...
Să fiu al naibii...
Zece...
Nouă...
- Ce faci cu mâna, iubito ? - Şapte...
Ai grijă, aici sunt multe instrumente ascuţite.
- A adormit. - Treci încoace !
Ce faci ?
- O să-mi dai cocoşelul ăla ! - "Cocoşelul" ?
O să mi-l dai în guriţa mea murdară !
Tu te auzi ce spui câteodată ? Cine zice aşa ceva ?
Să ne tăvălim peste ea, ca într-un pat !
Coboară de acolo ! Jos de pe ea !
Fir-ai să fii ! Gata ! Ai sărit calul !
M-am săturat, Julia.
La naiba cu tot ! N-am nevoie de slujba asta.
- Îmi dau demisia. - O să-i spun că m-ai regulat.
Poftim ?
Dacă nu mă regulezi, o să-i spun că ai făcut-o.
Bine. Spune-i ce vrei. N-o să te creadă.
Ştie deja că eşti un agresor sexual.
Iar când o să vadă astea...
...o să mă creadă.
- Ce ai acolo ? - Ţii minte prima ta săptămână aici ?
Când ţi-am îmbrăcat al doilea premolar ?
Da.
Am făcut şi câteva poze din timpul intervenţiei.
Nu-i aşa ?
Nu... Ce ?
- Le-ai făcut cât eram inconştient ? - Da.
Asta e preferata mea.
Viol. Asta e ! E viol în toată legea !
Eşti o violatoare şi m-ai violat ! E viol !
Şezi cuminte, Jodie Foster !
- Nici nu ţi se sculase. - Nu mă încălzeşte cu nimic.
Data viitoare, paloşul sus ! Că de nu,
scumpetea asta o să-mi vadă albumul foto.
Aşadar...
Pregăteşte pacienta pentru radiografia panoramică.
Mă întorc imediat.
De acord ! S-o mătrăşim pe harpie !
- Care harpie ? - Băieţi, şefa mea !
Şefii noştri trebuie să moară ! Aveai dreptate. S-o facem !
Eram băuţi. Chiar tu ai zis că e imoral să ucizi.
Ştiu ! Apoi Julia s-a dat la mine peste Stacy, care era adormită.
- Pe bune ? - Da ! A luat-o complet razna !
Mi-a făcut nişte poze...
- Unde-s ? - O să-mi distrugă viaţa !
Nu pot să ţi le arăt ! E complicat ! O facem sau nu ?
De aseară voiam s-o fac. Nick ?
- Să ne vedem de treabă. - Nick...
Pe bune, cum rămâne cu bunica ta, "Bubbe" ?
- Buni-Buni. - Mă rog.
Nu şi-a luat adio de la nepotul ei.
De ce ? Pentru că javra lui de şef nu l-a lăsat să plece.
- Ce-ar vrea Buni-Buni să faci ? - În niciun caz să-l ucid.
Las-o pe Buni-Buni. De la groapă nu se mai întoarce.
Doar tu contezi, Nick ! Tu ce vrei ?
Evident, să dispară.
Exact ! Hai s-o facem ! Cum procedăm ?
M-am gândit. Eu şi Stacy ne uităm la "Lege şi ordine".
Acolo vedem cum infractorii o dau în bară.
Lasă celule epiteliale, tuburi de cartuşe...
- Spermă. - Mai ales spermă.
- Ucigaşul tăcut. - Oricum, nu asta e ideea.
Faza e că nu suntem calificaţi. Vom angaja un profesionist.
- Adică un asasin ? - Da.
Ce idee bună ! Nu facem curăţenie şi nu ne tundem singuri.
Plătim pe altcineva s-o facă.
De fapt, Stacy mă tunde.
- Da ? - Da.
- Are pregătire pentru asta? - N-are nevoie.
Eu cred că da.
Unde o să găsiţi voi un asasin ?
Lăsaţi asta în seama mea. M-am gândit la toate.
Vă sun mâine şi vă dau locul întâlnirii.
De ce nu ne spui acum ?
Pentru că nu m-am gândit chiar la tot.
- Bine. - Plec acasă şi încep.
O să plec şi eu acasă.
- Dar eşti la tine acasă. - Nu mi-am dat seama
din cauză că mi-ai băut toată berea din frigider ca şi cum ar fi al tău.
- Nu. - Să ai poftă.
MOTEL
- Te-a urmărit cineva ? - De ce ar fi făcut-o ?
Aşa se întâmplă în situaţiile astea.
- Eşti sigur ? - Cine să mă urmărească ?
Uită-te în jur, să fii sigur !
- Dă jos lanţul ! - Asigură-te...
- Calmează-te ! - Aşa meriţi !
Închide, scoate lanţul şi lasă-mă să intru !
- L-am înfuriat deja. - Aşa repede ?
Ce naiba te-a apucat ? Ce căutăm aici ?
Nu primesc un asasin în casă !
Nu vrem să ştie unde stăm. Fii isteţ !
Staţi ! Aţi găsit deja pe cineva şi vine aici ?
- Poţi fi sigur ! - Dale l-a găsit, singur.
- A fost floare la ureche. - L-ai găsit pe internet ?
Da. Nu scriu de-a dreptul că-s asasini.
Folosesc expresii codificate: "treburi murdare", "lichidări".
"Profesionist cu vastă experienţă în treburi murdare."
"Rapid, discret. Exclus copii şi politicieni."
Ultima parte a contat mult. Mi-am zis că e o idee bună.
Ar fi trebuit să-i pregătim omului nişte gustări.
- Prea târziu. - El o fi ?
Aia sigur era o maşină.
- Zici că-i James Bond. - Aşa-i, frăţioare !
Sigur are armă cu amortizor ! Sunt cele mai mişto !
E riscant ! Dacă e poliţist sub acoperire ?
Dacă e asasin, nu ni-l permitem, se înfurie şi ne curăţă pe noi ?
- Pe noi trei ? - Putem păţi asta ?
- E posibil ? - Trebuie să-i deschidem.
- Cum îmi stă părul ? - Ce ?
Nu contează. S-o facem ! Eşti pregătit ?
- Da ? - Tu eşti Dale ?
Eu sunt cel numit Dale.
- Intră, te rog ! - Mulţumesc.
- Participaţi toţi trei ? - Da.
- Ei bine... - Da !
Foarte bine.
Înainte de a continua,
vreau să ştiu dacă aţi instalat vreo cameră ascunsă.
O să aflu oricum.
Suntem convinşi, dar nu-i cazul. Nu suntem proşti.
- Ar fi o prostie. - Deci nu.
Atunci, să începem !
- Îmi place ! - Asasin adevărat.
- Ce voce are ! - E profesionist !
Ştii că vrem să începem cu...
Pentru ce e asta ?
- Pentru mizerie. - Ce ?
- Nu vrem să lăsăm pete, nu ? - Doamne ! Ştiam eu !
- Cine e primul ? - "Cine e primul" ?
- Nu vrem să ne ucizi pe noi ! - Dacă trebuie, el să fie primul !
- Nu ! Fir-ar să fie ! - Domnilor, ce vreţi să spuneţi ?
În anunţ scria că faci treburi murdare.
Da. Urinez pe alţi bărbaţi, pe bani.
- Poftim ? - Ce a zis ?
Face pipi pe tipi.
De ce am dat anunţ la secţiunea "Bărbaţi caută bărbaţi" ?
Unde ?
- Idiotule ! - Culmea prostiei !
- De ce te-ai uitat tocmai acolo ? - Căutam un bărbat !
Cum de-ţi dau voie oamenii să le lucrezi dantura ?
Eu doar o asist pe Julia.
Am bătut atâta drum şi nu vreţi să fac pipi pe voi ?
- N-avem hobby-ul ăsta. - Regret.
Pot merge la toaletă ? Am strâns mult pipi pentru asta.
Sigur ! E acolo. Fă-ţi treaba.
Apropo, vreau cei 200 de dolari care mi se cuvin.
- E de înţeles. - Insistăm !
- 200 de dolari ? - Pentru trei crime ?
- Părea un chilipir. - Nătărăule !
Mă găsiţi la maşină.
Nu puneţi şi voi bani ?
Îi dau ăstuia toţi banii mei ?
Domnule, o să vă las banii pe pat.
Era să ajungă pe noi.
Îmi asum greşeala.
- Poţi fi sigur ! - Da, aşa şi trebuie.
- Oricine putea greşi ! - Nu aşa găseşti un asasin.
- Ştii tu mai bine cum se face ? - Da, pun pariu că...
- Ştiţi ceva ? Am o idee. - Ce faci ?
Bună seara, domnule Buckman ! Mulţumim că aţi apelat la GhidNav.
Numele meu e Gregory. Cum vă pot ajuta în seara asta ?
Căutăm cel mai periculos bar din oraş. Ne poţi ajuta ?
- Ba mergem să mâncăm ! - Ce idee bună !
Căutăm un bar de infractori.
- Mardeiaşi, capete-seci... - Hai imediat la un restaurant !
Mă tem că nu clasificăm localurile după gradul de risc, domnule.
Văd că e un restaurant familial în apropiere de dv.
- Perfect ! - Nu ne prea ajută.
Căutăm alt soi de capete seci. Altceva ?
Vă pot îndruma spre cartierul cu cele mai multe furturi auto.
- În sfârşit, eşti inventiv ! - Vreau să mănânc !
- Îmi place ! - Cred că-i locul potrivit.
Ar fi bine să blocaţi portierele.
Asta întrece isprava cu urina. Aia era de preferat.
Nu glumeai, Gregory ! Chiar e un cartier rău famat !
Să nu închizi ! Mai eşti acolo ?
- Tot aici sunt, domnule. - Să nu închizi.
Mă faci curios. Chiar te cheamă Gregory ?
Nu, domnule. De fapt, mă cheamă Atmanand.
Cum ai ajuns să-ţi zici Gregory ?
- Firma mi-a repartizat numele. - De ce nu vă lasă numele reale ?
Spun că multor americani le e greu să le pronunţe.
N-o să mai joc cum îmi cântă ei. De acum, îţi spun Ahmenan.
- Atmanand. - Amenand.
- Almondmad ? - Atmanand.
O să-ţi zic Gregory. Ai un nume de coşmar.
- Bună, iubiţel ! - Măiculiţă !
- L-ai jignit. - Nici vorbă.
Aţi ajuns la destinaţie, domnule.
- Mersi, Gregory ! - Cu plăcere !
Bine ! Asta e !
- E o idee foarte proastă ! - Ba e grozavă !
- Întrebi în gura mare de un asasin ? - Nu.
- E un plan groaznic. - Hai ! Ştiu ce fac.
- Unde te duci ? - N-ar trebui să rămânem aici.
- Tragi de fiare ? - Gura !
Hola !
Frăţioare !
Bună ! E cineva pe aici care ar ucide oameni pe bani ?
- Ce-ai zis ? - Nu mă legam de rasa voastră.
Cei ca tine sunt discriminaţi şi privaţi de drepturi.
"Cei ca mine" ?
Frate, sunt patron ! Cum adică n-am drepturi ?
Nu vorbeam neapărat de tine.
- Aşa-i. Te refereai la toţi negrii. - Da.
- Aştept în maşină. - O bâtă de baseball !
N-am vrut să te jignesc. Îmi pare rău dacă am făcut-o.
Inima mea e alături de voi.
În cinci secunde, ţi-o mut de acolo.
Patru, trei, doi, roiu' !
- La revedere ! - Pa, scumpule !
- Nu-mi spune. Ştiu. - Descuie maşina !
- Nu ştiu, s-o lăsăm baltă ? - Da, clar.
- Vă ajut eu, băieţi. - Cu noi vorbeşte ?
Nu suntem interesaţi. Mersi !
Hai cu un străin într-un colţ întunecat !
- Căutaţi ajutor cu o afacere. - Da.
- Tu faci afaceri de-astea ? - Da. Jones Obsedatu'.
- Cum ai zis ? - Jones Obsedatu'.
Prenumele tău e Obsedatul ?
Nu Obsedatul ci Obsedatu'. Albii spun cu "l".
Negrii spun Obsedatu'.
- Am înţeles. - Tu spui cu "l" iar eu cu apostrof.
Straşnic nume. Aşa e trecut şi în buletin ?
No, tâmpitule.
Mă cheamă Dean.
Dean Jones. Ca pe actorul din "Maşinuţa buclucaşă".
- Nu ştie la cine te referi. - Ba da !
Scuze.
N-am ce căuta în cartierul ăsta cu un nume ca-n filmele Disney !
- Aşa e. - De unde vine porecla ?
Când eram mic, m-am furişat în dormitorul mamei.
Mama dormea în pat. Trăsese la măsea toată noaptea.
- Am auzit destul. - Pielea ei strălucea.
- M-am strecurat în spatele ei. - Dean.
Şi mi-am băgat degetele...
... în geantă.
A zis "geantă".
I-am luat salariul pe o săptămână. Practic i-am tras-o.
Obsedatule !
Aşa am căpătat numele Jones Obsedatu'.
Mai bine ţi se zicea "Ciordeală", ca să se evite confuzia.
- Ce confuzie ? - Niciuna !
Revenim la miezul problemei. Domnule, avem fiecare câte un şef care...
Sunt trei şefi şi ar prinde bine să nu mai fie...
- Să nu mai fie printre noi. - Să fie... ucişi.
Aveţi caşcaval ?
Avem. Cam la cât te gândeşti ?
Sunt trei crime ? Astea fac...
30 de bătrâne.
- Da' ştiu că ţi-e foame ! - O groază de caşcaval.
Am o idee. Dacă omori doi, pe al treilea îl rezolvi gratis ?
Nu negociez. 30 de bătrâne sau nimic !
- N-avem atâta caşcaval. - Atunci vă costă cinci bătrâne !
- Suntem de acord ! - Staţi !
N-ar fi nasol să ni se dea de urmă ?
- Nici nu ştiu cum vă cheamă. - Ce nepoliticos ! Dale, Nick.
Gura ! Aduceţi mâine banii şi mă ocup eu de restul.
Îi vrei într-o cutie de pantofi, într-o geantă ?
Să fiţi aici cu banii ! Puneţi-i într-o servietă.
- Mulţumim pentru timpul acordat. - Tu plăteşti servieta ?
DAVID HARKEN, PREŞEDINTE VICEPREŞEDINTE DE VÂNZĂRI
BANCOMAT
Par a fi toţi.
Nici nu ne trebuia servieta. Teancul încăpea într-un plic.
Nu-i nimic.
Care-i data estimativă de finalizare, Obsedatule ?
Abia ce-am fost zece ani la reciclare pentru o treabă nasoală.
Zece ani la puşcărie.
Sunt cu ochii pe mine şi dac-o să calc strâmb...
...mă bagă la loc.
- Sigur. - Am înţeles.
- Ai pus punct ? Gata ? - Ce vrei să spui ?
- Ai zis că ne rezolvi problema. - Asta o să fac.
- Voi fi consultant în asasinate. - Regret, dar...
Nu se poate, frăţioare.
- Dacă nu faci hamsterul să tacă... - Nu mă face "hamster" !
- E jignitor. - Nu-i departe de adevăr.
Nu aşa ne-am înţeles, Obsedatule. Ne luăm banii şi plecăm.
Duceţi-vă învârtindu-vă ! Nu dau banii înapoi.
Sunt 5.000 de dolari ! Dacă ai impresia că ţi-i lăsăm...
- Cred că uitaţi... - Nu te repezi imediat la armă !
- Doamne ! - Domnule Obsedatu', nu ne împuşca !
Hai să stăm de vorbă !
Oricum, banii sunt ai mei. Vă sfătuiesc sau o ştergeţi !
- E o afacere păguboasă. - Să-l ascultăm !
Care-i sfatul de 5.000 de dolari ?
Mai toţi ucigaşii sunt ageamii. O crimă genială pare un accident.
Frâne defecte, scurgeri de gaz, sinucideri.
Cu un plan bun, nici nu trebuie să fiţi de faţă.
Ce sfat preţios !
Nu prea. E la mintea cocoşului.
Parc-am fi în "Scooby Doo" ! Cum să înscenăm trei accidente ?
Vă pândiţi prada. Fiţi isteţi !
Aflaţi unde stau, ce obiceiuri şi ce hobby-uri au,
ce mâncare le place, cu cine se culcă.
- Bine zis ! - Punctele vulnerabile.
Eu am o slujbă ! Ce-i asta, misiune de recunoaştere ?
De-asta angajăm pe cineva. Avem servicii !
Chiar dacă vă iese la meserie...
...dacă aveţi motive, feţe palide ce sunteţi,
gaborii... o să vă acuze tot pe voi.
Avem motive clare să ne ucidem şefii. N-o să meargă. Degeaba !
Ştiu !
Faceţi schimb de crime !
- Să ştii că e o idee bună. - Nu-i rea.
Ca-n filmul lui Hitchcock, "Străini în tren" ?
- Nu l-am văzut. - E cu Danny DeVito. Haios rău !
Celebrul film al lui Hitchcock, cu Danny DeVito !
Hai... Tu te gândeşti la "Arunc-o pe mama din tren" !
- Pe ăla l-am văzut şi eu. - E un film bun. La el te gândeai.
Ideea e aceeaşi. Dacă facem schimb, nu ne pot da de urmă.
- Exact. A fost o investiţie bună. - Bani aruncaţi pe fereastră.
De asta nu mai pot eu ! Afară !
Alo.
Sunt afară ! Eşti gata de recunoaştere ?
Da. Să-l conving pe Harken să mă lase să plec mai repede.
Ce mai contează ? Nu-ţi va mai fi şef mult timp.
Cobor în trei minute.
Bine. Pa ! Coboară în trei minute.
- Ce scaune confortabile ! - Ştiu ! E aşa mişto...
Găgăuţă, e cel mai prost raport pe care l-am văzut !
Bagă-ţi-l undeva !
Ai loc de parcare ? O să ţi-l iau ! Ce pilă te-a adus aici ?
Soacră-ta o ştie pe nevastă-mea ?
Nu pricep cum te-ai angajat aici !
E cel mai prost raport pe care l-am văzut vreodată.
Ce naiba ?
Scuze ! Toată ziua m-a încercat. Mă întorc la treabă.
Nu ! Eşti scârbos ! Pleacă, să-i nu molipseşti şi pe alţii !
Probabil e cel mai bine.
Ia cu tine ce ai de făcut. Să fie gata luni, la 06:00.
- Doamne ! - Mersi, domnule Harken !
- Nu-ţi uita coşul de gunoi ! - Nu-l uit !
Astea-s numerele pare.
Ştiu. Pe unele străzi, sunt pe cealaltă parte.
- Niciodată. - Asta e. 428.
- Care ? - Nu opri chiar în faţa ei !
Opreşte aici !
Bine, băieţi !
Aşteptăm până pleacă Pellit, apoi îl urmărim.
Trecem la treburi serioase.
- Da, frăţioare ! - Asta e !
- Fă chestia asta în partea cealaltă. - Îmi miroase gura ?
- Da. Ia-ţi nişte gumă de mestecat. - E de la usturoi.
Ai mâncat şaorma, nu ? E ca un miel îmbâcsit.
- Unde ai mâncat ? - La Mickey.
- Face şi şaorma. - Da.
De ce nu stai pe locul tău ?
Pentru că a parcat în faţa unui copac. Dacă stau pe locul meu nu mai văd.
Nu mă mai stresa şi respiră pe nas.
Şi prin nas miroase ?
Urăsc unghiul ăsta.
Ar trebui să ne lăsăm mai jos. Dacă vede trei tipi...
- Puţin mai jos. - Mă cobor puţin.
Îţi laşi scaunul pe spate ?
Dacă treci pe locul tău o să pot lăsa scaunul pe spate.
N-am un unghi de vedere bun din cauza acelui copac.
- Ai ditamai fereastra. - Vreau şi eu.
- Lasă-te pe spate. - Îmi place alinierea noastră.
Kurt, ce faci?
- Ce se întâmplă ? - E pe aici.
Te ascunzi după degete ? E un fel de camuflaj ?
E şeful lui şi l-ar putea recunoaşte.
Se numeşte plasa de degete.
Plasa de degete este o idee foarte bună.
Ridică-ţi geamul.
- Plasa de degete. - Fără glume două ore, măcar.
- E ceva serios. - E distractiv.
Doamne, nu-mi vine să cred ce situaţie tâmpită avem.
Am înţeles. În filme supravegherea e antrenantă.
Poliţiştii sparg seminţe şi beau cafea.
Deapănă amintiri.
Şi când ajung la chestii intime, apare urmăritul.
- Şi începe acţiunea. - Da.
Sigur e acasă ?
- Hai să vedem ! - Ar trebui, nu ?
Doamne ! Ce aveţi de gând să faceţi ?
Să ne uităm pe fereastra asta.
Să sunăm la uşă.
Nu suni la uşă. Hai să ne uităm pe fereastră !
Poate nici nu-i acasă. N-a mişcat nimic înăuntru.
Ce faci ? Doar n-o să suni la uşă !
- Veniţi ! - Dale !
N-am apucat să intru !
Regret, băieţi. N-am apucat.
- Acum eşti înăuntru, da ? - Da. Are un urs ?
- Intrăm prin efracţie. - Ia priviţi !
Casa asta e hidoasă ! E o colecţie de kitsch-uri !
Parcă am pătruns în mintea unui neam prost !
- Fotbal de masă ! - Dale, ia mâna de pe el !
- Amprente ! - Da.
- Ar trebui să purtăm mănuşi. - N-avem. Am o idee !
Folosiţi mânecile.
- Cum ? - Pe post de mănuşi.
- Haide... - Îmi văd amprentele. Nu-i a bună.
- Care-i planul ? - Am venit după info.
- "Info" ? - Adică informaţii.
- Ştiu de la ce vine. - De ce ai mai întrebat ?
Ce atâta vorbă ? Să ne despărţim !
Ne mişcăm repede, găsim ceva şi o ştergem.
- Lasă vorba şi caută ! - Comitem un delict.
- Nick ! - Da ?
- Asta se pune ca informaţie ? - Măiculiţă, câtă cocaină !
Ai mai văzut vreodată aşa multă ? Cât face, vreo 15.000 de dolari ?
Am făcut-o de oaie, nu-i aşa ?
- Nu trage pe nas ! - Ia cutia !
Nu vreau s-o ating. N-am mâneci-mănuşi.
- Adu ceva ca s-o strângem ! - Ce amară e !
La funduleţ cu tine !
Aşa.
- Cu căuşul... - Să încerc cu ăsta !
- Sper să meargă ! - Fereşte-te !
Aşa ! Ia-o încet !
Du-te pe canapea ! Nu mă mai ajuta !
Bun aşa.
Înăuntru cu tine !
Mai întâi trebuia să goleşti sacul aspiratorului.
- Nu mai spune ! - Da. Din cauza prafului.
Am auzit de chiloţi cu aţă-n fund, dar asta întrece orice.
- Ia o sită sau... - O strecurătoare.
Mă apuc s-o aleg.
E de ajuns.
O să reuşim ! Sunt ca un robot ! Uite ce repede aleg gunoaiele !
Sunt ca fulgerul. Mi-a amorţit nasul.
Ştii ce-i ciudat ? Am o senzaţie de panică, dar e foarte plăcută.
E o panică benefică.
Îmi vine să mor, dar e foarte plăcut.
Hei ! Ce faceţi ?
Nimic. Înainte să plecăm, merg repejor la baie.
E o să fac flotări, ca să fiu în formă.
Ce naiba aţi făcut ?
Mă simt bine ! Mă ajuţi să fac curat ?
Aşa ne întărim prietenia !
Am intrat prin efracţie şi mă simt nemaipomenit !
Am făcut-o şi am ajuns expert la strecuratul cocainei.
E extraordinar, frate ! Hai să mă ajuţi !
Cum de-am fost aşa slab pregătiţi ? A fost periculos şi inutil !
Nu chiar inutil. Uite ce am găsit !
- Nu-i rău, nu ? - Ce e ?
- E mobilul lui ? - Clar.
- L-ai furat ? - Sigur !
Am agenda, programul lui şi poze cu el făcând lucruri compromiţătoare.
Nu ! E un delict ! Nimeni n-a zis că vom fura !
- E o captură bună. - Am spart o casă ! V-aţi drogat !
- Trei delicte ! - I se trage de la droguri.
Suntem, la propriu, pe cale să ucidem trei oameni
şi-mi scoţi ochii că am furat un mobil ?
Cere-mi voie dacă vrei să şterpeleşti !
- Să-ţi cer voie ? - Da !
În regulă. Nick, ţii puţin de volan ?
"Să-ţi cer voie" ? N-o să-ţi cer ţie voie, nătărăule !
- Sunt o groază de informaţii. - Asta şi voiam.
- Acum mergem la şeful tău ? - Da, ar cam trebui.
- Ţine. - N-ar trebui să dai drumul la volan.
- Nu da în şofer ! - Vino ca să pui frână.
Frânele ? Îmi pare rău. Nu da în şofer, Dale!
Îmi pare rău că am dat în tine. Condu.
- Nu da în şofer ! - Nu face asta, frăţioare.
Sunt praf ! Pocnesc pe cine am eu chef !
S-o facem ! Mă simt excelent !
- Când ieşim, ţine-ţi gura ! - Calmează-te, Dale !
De fapt, stai puţin !
Dale, stai ! Când ne-am dus toţi, a ieşit...
- Bestial ! - Nu. O treabă de amatori.
De data asta, dacă Harken nu-i aici, intrăm doar eu şi Kurt.
- Tu vei sta de şase aici. - Glumeşti ?
Beton ! O să stau de pază ! Dar nu ştiu cum arată tipul.
Nu contează. Semnalezi pe oricine ai vedea.
Bine ? Stai acolo.
Bun ! Dau semnal. O să claxonez de şase ori.
- Nu ! - A zis "şase" ?
- Ceva mult mai subtil. - E exagerat.
- Mai subtil ? De patru ori ? - Sau o dată ?
- Glumeşti ? - Deloc.
Aşa face toată lumea ! O să vă zăpăciţi.
- Vom şti că eşti tu. - Claxonezi de două ori.
Nu mă lua pe tonul ăsta ! Bine, de două ori.
- De două ori, scurt. - Bine.
Claxonez de două ori, pe îndelete.
- Verific fereastra asta. - Bine.
- Pe partea aia nu se vede nimic. - Nu cred că e cineva acasă.
Sigur e plecat.
Poate putem intra pe sus.
Sau e vreo fereastră deschisă.
Sau, şi mai bine...
Asta ne uşurează treaba.
Îmi place cum gândeşti. La o parte !
- Nu face asta ! - Fir-ar să fie !
Am spart o piatră.
Ştii că e o chestie unde ţine cheia, nu ?
Da...
Nu voiai să arunci cu o piatră în uşă.
- Sigur că nu. Voiam s-o deschid. - Ca un hoţ profesionist.
Suntem doar în recunoaştere !
Ia-o ! Vreau să am mâinile libere.
Tu ai spart-o.
Cred că informaţiile...
Doamne !
- E doar o pisică. - Apărută din senin !
N-am păţit nimic. Hai să căutăm sus !
Fir-ar să fie ! Câte pisici au ?
- Cred că e aceeaşi. - Pe bune ?
E iute, mica jivină !
- Asta e nevasta lui Harken ? - Da.
- Ce sexy e ! - Da. Iar începi.
Aş apleca-o peste un butoi s-o învăţ geografie !
- Nu pricep ce vrei să spui. - Aşa se zice.
- Nu cred. - Ba da. Aşa zic oamenii.
- N-am auzit. - Eu da, cu siguranţă.
Nu mă cert cu tine. Să ne vedem de treabă.
- E o expresie cunoscută. - Nu e, sigur.
Ba da, e dintr-o carte. Probabil "Marele Gatsby" ?
Hai să căutăm o agendă sau un calendar de întâlniri.
Păcat că nu căutăm pisici. Ăştia se dau în vânt după ele.
Cap de bostan !
De ce faci mizerie pe strada mea ?
Cred că mi-a smuls-o vântul din mână.
Nu-mi pasă nici dacă ţi-a smuls-o din târtiţă.
Ia-ţi rabla şi dispari de pe strada mea !
De ce te înfurii pe maşină ? Hai să nu fim agresivi...
Vrei agresivitate ? Ce-ar fi să-mi iau din casă...
Ce-ai păţit ?
- Arahide... reacţie ! - Erecţie ?
Reacţie la arahide !
Sandvişul era cu unt de arahide. Eşti alergic ?
Ce-mi arăţi ? Ce-i acolo ?
Am găsit ! Ce să fac ?
"Ca să verificaţi acul..." Stai, eu citesc mai lent !
"Ţineţi... Înfigeţi..." Bun ! Ţi-o înfig în piept. O să te ajut !
Te simţi mai bine ? Eşti teafăr ? Te-am ajutat ?
Frăţioare, vino repede încoace ! Uită-te !
Ăla e Harken ? Dale îl ucide pe Harken ?
Mai încerc o dată, bine ?
- Ce face ? - Chiar îl omoară ?
- E doar faza de recunoaştere ! - Măiculiţă !
Trebuie s-o ştergem ! Vino ! Dumnezeule !
Apăs pe ea ! Mai bine să te împung ?
Să te-nţep în gât ? Aşa e bine ?
Haide, prietene !
- Dumnezeule ! - Vino încoace !
- Ce se întâmplă ? Ce faci ? - Acum e teafăr, după injecţie !
- Îl cunoşti ? - Normal, e soţul meu !
Dragul meu, eşti teafăr ?
- Şi-a revenit ! - Ce mi-ai făcut ?
Te-am salvat cu chestia asta ! A fost incredibil !
Scumpule, ţi-a salvat viaţa ! L-ai salvat !
- Bine, ajunge ! - De ce-l strângi aşa în braţe ?
Te-am salvat !
Scumpule, ce bine că a fost aici ! Era cât pe ce să mori !
Sunt convins că te bucuri.
- Îl cunoşti ? - Nu.
Te culci cu el ?
Aşteptai să-mi regulezi nevasta ?
Abia am cunoscut-o ! Vrei chestia asta înapoi ?
- Şterge-o ! - Nicio problemă !
Dave, ce faci ?
Ar trebui să-i mulţumeşti ! De ce eşti aşa suspicios ?
Ştii bine de ce ! Pentru că ştiu că-mi pui coarne !
- Ridicol ! - Îi faci ochi dulci lui Maurilio.
Idiotul ăla o să ne facă să înfundăm puşcăria !
Nu pot să intru la răcoare ! O să mi-o tragă iepureşte !
La naiba ! Şi mie.
Sigur că da.
Aş fi violat la fel de des ca tine. Te crezi mai violabil decât mine ?
- N-am zis asta. - Nici mult nu mai aveai.
- Măiculiţă ! M-aţi văzut ? - Da, Dale.
- Da, am văzut. - N-a fost mişto ?
Deloc ! Am venit aici ca să strângem informaţii
şi tu îl înjunghii pe Harken sub ochii întregului cartier ?
Ăla era Harken ?
- Pe cine credeai că înjunghii ? - Pe nimeni.
A avut o reacţie alergică la arahide şi l-am salvat.
Avea o injecţie antialergică şi...
Am înfipt-o în el, dar ca să-i salvez viaţa.
I-am salvat viaţa unui om.
Şeful meu, pe care vrem să-l ucidem, murea sub ochii tăi şi l-ai salvat ?
O zici de parcă n-am făcut bine.
- Descui ? - Nu-i frumos.
- Nu ştiam că e Harken ! - Deblochează portierele !
De-asta trebuia să ştiu cum arată ! Te superi crezând că-l omor...
Îl lăsăm puţin să se răcorească ?
Hotărăşte-te odată... Ce faci ?
Am obţinut informaţii utile.
Harken e alergic la arahide şi Pellit are o groază de cocaină.
Chiar ne jucăm aşa ?
Deci trebuie să punem arahide în casa lui Harken
şi să otrăvim cocaina lui Pellit.
Poliţia va presupune că Pellit a tras pe nas cocaină proastă.
Chiar mă lăsaţi afară, parcă am fi în clasa a opta ?
Şi Harken ? Probabil are mereu seringa la el.
Nu şi la duş.
Îi punem arahide în şampon ?
Ar părea accidente letale şi noi n-am fi de faţă.
- Jones Obsedatu' ar fi mândru. - M-am plictisit !
Ce facem cu şefa gogomanului ?
O voi urmări mâine-seară şi voi vedea.
- Sunt la capătul răbdării ! - A îndoit tabla.
Du-l naibii acasă !
Foarte haios ! Mor de râs, băieţi !
Dale, poate ne ajuţi să lămurim o treabă.
Dacă eu şi Nick am fi la pârnaie, care ar fi violat mai des ?
- Nick. - Pe bune ? De ce ?
Contează cât de slab şi de vulnerabil pari.
Da. Nick ar fi violat mai des.
Mult vă duce capul, de m-aţi lăsat pe afară !
OTRAVĂ DE ŞOBOLANI
BINOCLURI
ARAHIDE TREI LA PREŢ DE UNUL
Ce chilipir !
Doamne sfinte, Dale ! E o crimă, nu o petrecere !
Ştiu. Nu-i nevoie să afle şi restul lumii.
Aveau ofertă specială la arahide. Nu ratez asemenea reduceri.
Ăsta e planul.
Eu mă ocup de Pellit. Tu, de Harken. Iar tu strângi date despre Julia.
- Am înţeles ! - Ne vedem după ce trecem hopul.
Bine.
- Mersi, Kimmy ! - Cu plăcere.
- A fost minunat ! - Ne vedem data viitoare !
- Mersi, Bill ! - Noapte bună !
Ce ?
La naiba !
- Bună ! - Cum merge treaba ?
Ce-ai aflat despre Julia ?
Că trebuie să-mi schimb dentistul. Tipa e incredibil de sexy !
La tine cum merge ?
Aştept ca Pellit să adoarmă sau să plece...
Aştept. Mă întreb cum se descurcă Dale cu Harken.
O să fie foarte greu.
O să ne chinuim zi de zi, dar vreau s-o fac. Te vreau pe tine.
Te vreau cu totul, pentru totdeauna, în fiecare zi.
Dă-mi-l ! Dă-l încoace !
BOBBY PELLIT ACASĂ
Doamne sfinte ! De unde are atâta energie ?
A, da.
Ce naiba a fost asta ?
Bine...
Bine.
OTRAVĂ DE ŞOBOLANI
- Da, Dale. - Nu cred c-o pot face.
Ştiu bine că-l urăşti pe Harken, dar...
- ...nu cred c-o pot face. - Da.
Ştiu. Mă gândeam la acelaşi lucru.
- Hai s-o lăsăm baltă. - Ce naiba ?
- Ce e ? - Harken e aici !
- La Pellit acasă ? De ce ? - Nu ştiu. Se duce la uşă.
- Ne-o fi mirosit planul ? - De unde să ştiu ?
Mai tare nu puteai să baţi ? Ce-i ?
Doamne sfinte ! Harken a tras în Pellit !
Măiculiţă ! Pellit a deschis uşa, Harken l-a împuşcat în piept,
a căzut şi Harken l-a împuşcat în cap.
L-a împuşcat ? Ce se întâmplă ? Nu pricep. A tras în el ?
Nick ? Spune ceva !
Nick, vorbeşte cu mine ! Ce se întâmplă ?
- În ce stare e Pellit ? - E ţeapăn, Dale !
Plec înainte să fiu văzut. Ne întâlnim la bar. Îl sun pe Kurt.
Da, ne vedem acolo !
Mai vomit de câteva ori la toaletă, dar apoi ne vedem acolo.
Toyota...
- Să fim calmi. Ne descurcăm noi ! - Am asistat la o crimă !
- Ştiu. Pe care voiai s-o comiţi tu. - Nu sunt aşa de sigur.
- Cum ? - Poate n-aş fi reuşit.
Eu n-am putut. M-am speriat şi am fugit.
- Glumiţi ? Nu vă răzgândiţi acum ! - Nu sunt un criminal !
Tu ai fi în stare s-o omori pe Julia ?
Nu ştiu. Poate ai dreptate, acum mi-ar fi cam greu.
- "Acum" ? - Cum adică ?
- Te-ai culcat cu ea ? - Nu.
- Zi-mi că nu-i aşa ! - Ai probleme, băiatule !
- N-am fost vinovat, jur ! - Acum sigur ai fi suspect de crimă !
- O supravegheam, cum aţi cerut voi. - Atât ţi s-a cerut !
- Apropo, e incredibil de sexy. - Lasă asta, ticălosule !
Din senin, s-a dezbrăcat intenţionat.
- Lasă-mă... - La geam, cu lumina aprinsă.
Parcă ştia că mă uit la ea.
- Cum s-a dezbrăcat "intenţionat" ? - Lent, lasciv, mişca umerii...
Făcea spectacol.
- Apoi şi-a luat o gustare. - Are piept mişto ?
O îngheţată pe băţ. Apoi o banană.
- Şi un hot dog. Bătea la ochi ! - Nu te mai cred.
Trei gustări în formă de penis. Nu poate fi o coincidenţă.
Şi în ordinea aia ? Nimeni nu mănâncă aşa.
- De la rece la cald. - Bine.
Şi tu ai dedus că te invita s-o regulezi.
Nu. Am înţeles asta din invitaţia ei personală.
M-a ademenit înăuntru, uite aşa !
- Eşti bolnav la cap. - Boarfă ce eşti !
Ce urât ! Ţi-am rezolvat problema.
N-o să se mai dea la tine.
Trecem la ce-a păţit Pellit în seara asta ?
Să mă gândesc... Uitaţi ce idee mi-a venit:
dăm poliţiei pontul anonim că Harken e ucigaşul lui Pellit.
Cu Harken la închisoare, Pellit în iad şi Julia satisfăcută,
toţi trei ne rezolvăm problemele.
E posibil să meargă. Un pont anonim. Nu-i rea ideea.
Să sunăm de la un telefon public, să nu ne dea de urmă.
Să luăm maşina mea ! Hai s-o facem !
În regulă. Unde mai găsim telefoane publice ?
Sunt o grămadă în staţiile de autobuz.
Da, ai dreptate. Poate la mall. Ce se întâmplă ?
- Ce se întâmplă ? - Pe noi ne caută ?
La naiba !
Până jos.
Poftim.
- Eşti proprietarul maşinii ? - E a mea, da.
S-a dat în urmărire o Toyota Prius gri
cu numărul 2-W-A-Q-2-3-3.
- De ce ? - Aşteaptă.
- Am vorbit cu tine ? - Nu.
Asta e maşina. Cu ce vă pot ajuta ?
A fost fotografiată fugind de la locul unei crime.
- Ştii ceva legat de asta ? - Nu ştiu de ce ar fi făcut-o.
Adică nu ştiu... Ce s-a întâmplat ?
- Ai băut alcool ? - Nu.
- Simt miros de băutură. - De la gură-bogată din spate.
Vă rog să veniţi cu noi la secţie.
Domnule poliţist... frăţioare...
Nu pot să cred că m-am lăsat prostit de voi !
Glumeşti ?
Noi vorbeam ipotetic. Tu ne-ai forţat mâna !
Nu lătra.
- Ştiţi că suntem terminaţi, nu? - De ce?
Pentru că ei ştiu tot. Poliţiştii sunt inteligenţi.
Realizezi că nici măcar nu putem menţiona de Harkin ?
- Da. - La dracu !
- Stai. De ce? - Pentru că trebuia să fie un apel anonim.
- Da. Şi ? - Haide, omule.
Ar trebui să le spun că singurul motiv care îl ştiu despre Harken este...
Ar trebui să le spun că singurul motiv care îl ştiu despre Harken
este pentru că eram parcat în faţa casei şefului tău decedat ?
Ai fost la locul faptei. Asta e rău.
Ai fugit de la locul unei infracţiuni. Şi asta e o infracţiune.
Nu trebuia să faci asta. Eu sunt singurul care nu a făcut nimic.
- Ai spart casele a doi oameni. - Şi tu ai spart una.
Eu te-am urmat într-o casă în care tu ai intrat prin efracţie.
- Ai furat un telefon. - Te-ai drogat.
Am inhalat din greşeală.
- O să mă torni ? - S-ar putea, tu ce crezi ?
- Şi pe mine ? - Aş putea.
Ai furat un telefon. Mi-ai violat şefa.
- N-am violat-o. - O să-ţi trag un şut în fund !
- Vrei să vezi ce se întâmplă ? - Domnilor !
- Urmaţi-ne. - Hai.
Să mergem.
De ce conduceai cu 100 km/h într-o zonă cu limitare de 40 km/h,
la o stradă distanţă de casa victimei,
aproape imediat după comiterea crimei ?
Făceam curse stradale.
- Sunt pilot de curse. - Făceai curse stradale ?
Cu un Prius ?
- Nu prea câştig. - Uite ce nu pricep.
Ai fost la locul crimei.
O oră mai târziu, îţi găsim maşina şi tu eşti cu mititelul ăsta pervers.
- Un agresor sexual. - Locul de joacă era pustiu.
Şi cu tipul ăsta, care lucrează la Pellit Chemicals.
- Compania victimei. - Poftim ?
Şefu' a fost omorât ?
Ce căutai acasă la el, Nick ? De ce erai acolo ?
Tu unde erai în timpul crimei ?
Făceam dragoste cu o femeie.
Da. Care murea de plăcere !
- Domnilor detectivi... - Nu. Am o întrebare.
Dacă unul dintre noi ar şti cine e ucigaşul
şi ar fi dispus să vi-l servească pe tavă...
...ar avea dreptul la imunitate ?
Nu. Ar avea dreptul să stea după gratii.
Dacă ar şti cine e criminalul şi nu ne-ar spune,
ar obstrucţiona justiţia.
Atunci mă bucur că nu ştim.
Dacă vă faceţi iluzii că o să credem
că e doar o mare coincidenţă,
o să stăm aici mult şi bine.
Staţi ! Când spuneţi că vom sta aici mult şi bine,
sugeraţi că n-avem voie să plecăm.
Dar ar trebui să fim arestaţi. Suntem ?
Nu. V-am adus la secţie doar pentru a vă pune întrebări.
Atunci, ipso facto,
nu aveţi suficiente dovezi
constituind temei legal pentru un mandat de arestare.
- Nu încă. - Atunci...
în conformitate cu al Patrulea Amendament...
...cred că putem pleca.
Nu-i aşa ?
Teoretic, da.
"Teoretic" mi-e suficient. Domnilor, suntem liberi.
Să mergem !
Ne întoarcem la maşina ta. Să mergem !
Luăm taxiul sau metroul ? Ce vrei să facem ?
Ai luat vreodată metroul ? Ştii de el ?
- Bravo ! De unde ştii atâtea ? - Din "Lege şi ordine". E educativ.
- Le-am dat o lecţie. - Clar !
Era cât pe ce să ne torni.
Poate s-a adus vorba să ne turnăm unul pe altul, dar oricum se rezolva.
Staţi ! Poftim o amendă pentru viteză şi că ai trecut pe roşu.
Băieţi, să nu credeţi că aţi scăpat.
Legiştii caută chiar acum în casa lui Pellit
urme de ADN şi amprente.
Şi vă avertizez: nu le scapă nicio porcărie.
La funduleţ cu tine !
De ce ţi-ai băgat în fund toată baia lui ?
Nu ştiam că şi acolo e ADN !
Minţi ! Ştii că ai ADN în fund ! Dar ţie îţi place, perversule !
- Ne angajăm avocat. Cu asta basta ! - N-am bani de aşa ceva.
Am cumpărat un inel pe care nu mi-l permit
şi i-am dat restul banilor mei lui Jones Obsedatul.
Cu el ar trebui să vorbim.
Ne-a ajutat de ne-a rupt. 5.000 de dolari ?
- 5.040, cu servieta. - Lasă naibii servieta aia !
- Salut, Obsedatule ! - Iată cine s-a întors !
Cum a mers treaba cu "Străini în tren" ?
N-a mers. Trebuie să ne ajuţi.
Una dintre potenţialele victime a ucis-o pe alta.
- Nu se poate ! - E grav.
Sunteţi nişte genii diabolice !
Mersi, dar n-am avut niciun amestec. Nu ştim de ce a ieşit aşa.
Poliţia ne-a săltat ca suspecţi.
Kurt a lăsat ADN. Şi-a vârât o periuţă de dinţi în fund.
- Nu asta e important. - Îi spuneam toată povestea.
O să vă ajut. Dar, mai întâi, să vorbim de bani.
- Îmi trebuie 5.000 de dolari. - Nu mai pupi nimic !
- 2.000 ? - În niciun caz.
Nici în ruptul capului, Obsedatule !
Atunci achitaţi-mi nota de plată.
- Achit-o ! - Plătesc eu.
Nu prea ştie să negocieze.
Tipul care l-a ucis pe cel pe care-l voiaţi mort e căutat ?
Poliţia nu-l suspectează.
Iată ce aveţi de făcut:
păcăliţi-l să mărturisească şi înregistraţi-l cu un microfon.
- Un microfon ? Se rezolvă uşor. - Aşa te-au prins după crimă ?
- N-am omorât pe nimeni. - Poftim ?
N-am omorât niciun om.
Nu. Ai zis c-ai fost închis zece ani pentru o treabă nasoală.
Şi asta înseamnă că am ucis un om ?
- Aşa ai dat de înţeles. - Ce ai făcut ?
Bine, veniţi mai aproape !
- Aţi văzut "Parfum de cedru" ? - Nu.
- Nu l-am văzut. - Îl ador !
M-am dus la cinematograf şi am înregistrat filmul.
Mă aşteptau la ieşire. M-au săltat.
Ai făcut puşcărie zece ani pentru piraterie ?
- Nu se joacă, frăţioare. - Nici chiar aşa !
Expertul nostru în crime a piratat un film cu Ethan Hawke !
Deci ştii filmul !
Toată lumea ştie filmul ! Nu asta-i important. Ne-ai păcălit !
Bine. Stai puţin, ceva nu se leagă !
Deci îţi zici pirat ? Navighezi pe marea pirateriei de filme ?
De ce ai armă, domnule pirat de filme ?
Armă ?
- Nu vreau s-o văd. - E mobilul meu.
E un Sidekick. Vă aştept în maşină.
Îl apuci ca pe o armă. Induci lumea în eroare.
- Mă simt ca un idiot. - Asta şi eşti.
Ascultă, nu te duci într-un bar
şi-i dai unuia 5.000 de dolari doar pentru că-i negru.
- Nu culoarea a contat. - Să mergem ! Hai, Dale !
Sunteţi duşi cu pluta.
- Nu mişcă nimic în casă. - Da.
Reportofonul e pregătit, i-am schimbat bateriile.
Am investit destul în el, aşa că eu ar trebui să înregistrez.
- Nici vorbă. Eu o fac. - Tu ?
- Trebuie să ţi-l lipeşti pe piept. - Nu pot. Am păr acolo.
Bagă-l în buzunar. N-o să i-l lipeşti !
Cum facem ? Îl aşteptăm să vină, ne postăm la biroul lui ?
Unul dintre noi stă pe scaun, se întoarce şi-l înfruntă ca-n filme.
Super ! Eu stau pe scaun.
- De ce tu ? - E şeful meu.
Are dreptate. Să luăm trei scaune şi să ne întoarcem simultan.
- Să-l înfruntăm aşa. - Ca într-un număr de musical.
- Fiţi cu ochii-n patru la pisică ! - Surpriză !
E o alarmă falsă. Socializaţi ! Bună ! Cine sunteţi ?
Intraţi ! Închideţi uşa !
Bun. Staţi puţin !
Eşti tânărul care l-a ajutat pe Dave ieri-seară, pe stradă ?
Da, eu sunt.
- Cum se simte ? - Minunat, datorită ţie. Mulţumim !
- Eu te-am invitat ? - Da şi nu.
Lucrez cu soţul tău şi am întârziat.
Sunt Nick. Ei sunt însoţitorii mei.
- E în garaj ! - Să ne ascundem ! Veniţi !
- Stingeţi lumina ! - Ascundeţi-vă !
Apropo, eu sunt Kurt. N-am apucat să mă prezint oficial.
- Eu sunt Rhonda. - Încântat de cunoştinţă !
Nick n-a zis că şeful lui e însurat cu un model.
- Nu sunt model. - Când ai renunţat ?
Surpriză !
Fir-ar să fie ! Urăsc chestiile astea !
Ţi-am făcut-o, scumpule ! Ai fost surprins ?
Uite, dragul meu, toată lumea e aici !
Să-mi las lucrurile. Ştie că urăsc surprizele.
I-am făcut-o ! A fost o surpriză pe cinste.
Bine.
A plecat singur. Asta e şansa noastră.
- Sunteţi pregătiţi ? - Foarte.
Rămâneţi pe aproape.
Hai s-o facem !
Harken !
Nu pot să cred că te-a invitat !
Tu ce cauţi aici ? Vrei să mă mai înjunghii niţel ?
- Ştim ce ai făcut. - Cum adică ?
Eram acolo. Te-am văzut când l-ai ucis.
Serios ?
Şi acum mă scuturi de bani ?
Crezi că mă poţi şantaja...
...pentru că m-ai văzut omorându-l pe amantul nevesti-mii ?
Spune-i numele !
Ce ?
Spune numele celui pe care l-ai ucis.
Pellit ? Crede-mă, numele lui nu mai face doi bani.
Asta e. Mersi ! Să plecăm, băieţi !
- Aşa e ! - Stai ! Unde naiba-i Kurt ?
I-am făcut felul.
Nu uita ce vrei să spui. A dispărut Kurt.
M-am dus la uşa lui, i-am lipit arma de piept şi am tras !
Ştii ce am făcut după aia ? L-am împuşcat din nou !
Şi, drept să spun... mi-a plăcut.
Dacă mă luaţi drept un papă-lapte
care n-o să le facă acelaşi lucru unor şantajişti de două parale,
gândiţi-vă mai bine.
Kurt te crede papă-lapte. Mă duc după el.
Eşti jalnic, Hendricks.
Vii în casa mea, la aniversarea mea,
şi faci porcăria asta.
Să-ţi spun o treabă.
Eşti mort.
Tu !
Şi tu !
- Şi... - Kurt.
Sunteţi morţi !
Nu ştiam că-i ziua ta... Ce face ?
- Ce ai acolo ? - Îmi iau arma. O clipă !
- Aduc maşina. - Vin !
Aveam probe, mărturisirea completă ! Ce naiba a păţit Kurt ?
- Hei ! - Aici eraţi !
- Pe unde naiba ai umblat ? - Mă durea burta. Am fost la baie.
A mărturisit tot ! Acum îşi ia arma !
Ce s-a întâmplat acolo ?
Îmi arăta interiorul gurii... casei.
Treci imediat în maşină !
- Termină ! - Haide !
Nu gândeam clar ! Îmi pare rău !
E foarte sexy. Sunt slab din fire ! Recunosc.
- Întoarce ! - Fir-ar să fie !
- Mi-au găsit ADN-ul. - Înapoi !
Vezi ? Au găsit periuţa de fund !
- Eşti obsedat de ochiul maro ! - Ba nu ! Era o glumă proastă.
Gura ! Să ne gândim unde vom trăi de acum încolo.
- Aici nu putem rămâne. - Vom fi căutaţi peste tot.
Tu vrei să fugim din ţară ?
Sigur că da ! În Canada sau în Mexic.
Nu pot trăi în Mexic. Mâncarea de acolo o să mă ucidă.
- Preferi închisoarea pe viaţă ? - Nu pot gândi. Gura !
Mă sună cineva. Trebuie să răspund. Alo !
Bună, iubiţel !
- Julia, nu pot vorbi acum ! - Nu sunt aici.
Nu-i nimic. De fapt, voiam să te sun acasă.
- Ca să-i spun lui Stacy despre noi. - Nu ! Trebuie să aştepţi !
Învăţăm sistemul metric.
Cumpărăm paltoane, pulovere, învăţăm să jucăm hochei.
Am aşteptat destul. Nu te mai las să te joci cu sentimentele mele.
Nu mă joc cu tine !
Nu mă joc ! O să te rezolv.
Stai ! Ce o să-mi faci ?
- O să fac sex cu tine. - Poftim ?
Dă-mi detalii, fătălăule !
Să fie explicite !
Vrei detalii ? Nu sunt singur. Nu-i momentul potrivit.
- Nu-mi pasă. - Bine !
O să te satisfac. Cu degetele, cu limba şi cu altele.
Ştiu că poţi mai mult decât atât !
Bine ! O să-mi bag penisul în păsărica ta, Julia !
Mă iau căldurile !
Ce naiba a fost asta ?
- Ce-i ? - E Harken ! Scapă de el !
- Dumnezeule ! - Şterge-o de aici !
Kurt, ai grijă !
O să mă plesneşti cu scula peste faţă, Dale ?
Da, o să te plesnesc cu scula peste faţă !
E dement !
- Să nu faci accident ! - Îi dau bice !
Bun, zi-mi mai multe, Dale !
O să ţi-o dau şi sus, şi jos.
O să-mi frec poponeţul gol de al tău
până o să fie iritat şi roşu şi o să ne usture rău pe amândoi !
Nu-i bine !
- Ia-ne de aici ! - Las' pe mine !
- Zi, Dale ! - O să te scuip pe braţe !
- Şi ? - Îmi bag ţeasta între bucile tale !
Da, iubito ! Între buci !
O să-ţi dansez pe sâni şi o să-ţi ţopăi pe fund !
- Ne vedem vineri, cioculeţ ! - Bine ! Vineri să fie !
E satisfăcută pe naiba, Kurt !
Scuze ! Poate că trebuia să dansez pe sânii ei !
- Ai condus excelent. - Mulţumesc mult !
- Bună seara, domnule Buckman. - Gregory ! Ce mai faci ?
- Senzorii indică o coliziune. - Ne-a tamponat un ţăcănit !
- Anunţ poliţia unde vă aflaţi. - Nu suna ! Suntem deja urmăriţi.
Gregory, poliţia crede că am ucis un om. Nu suna !
- Ce faci ? De ce pui frână, Kurt ? - S-a oprit motorul.
- L-am dezactivat de la distanţă. - Ce ?
E protocolul standard GhidNav când un şofer comite o infracţiune.
Dau 19 dolari lunar pe serviciul ăsta afurisit !
Rămâneţi în maşină. Poliţia ajunge în curând.
Te credeam prietenul nostru !
Toată lumea jos din maşină !
- Mai ştii că ţi-am salvat viaţa ? - Gura !
- Fii calm... - Gura !
Am şase gloanţe.
Aş putea să vă împuşc de două ori, ca pe ticălosul de Pellit,
dacă aş vrea, dar nu voi face asta.
- Ne împuşti doar o dată sau deloc ? - Gura !
Mai bine le zic poliţiştilor că voi sunteţi ucigaşii lui Pellit.
Şi, când am aflat, aţi încercat să mă omorâţi ca să nu vă torn.
- Nebunie curată ! - Oare ?
Nu există niciun dram de dovadă că eu am tras în Pellit.
- În plus, sunt împuşcat în picior. - Poftim ?
Mă doare de-mi sar ochii din cap !
- Fir-ar să fie ! Prinde ! - Nu-l...
- La naiba, Dale ! - Vedeţi ?
Nu câştigaţi maratonul fără nişte plasturi pe sfârcuri !
- Ce înseamnă asta ? - Priviţi !
Nimeni să nu mişte ! Aruncă arma ! În genunchi !
Slavă Domnului că aţi venit ! M-au împuşcat !
- Nu-i adevărat ! - Minte !
Nu mint ! Au ucis un om. Voiau să mă împiedice să-i torn.
Vă rog, apăraţi-mă ! Am nevastă ! Şi pisică !
Bine, calmează-te. Chemaţi o ambulanţă !
- Ce-i ăsta ? - Nimic ! E doar un reportofon.
Un reportofon !
- Un reportofon. L-ai oprit ? - A înregistrat tot !
- Ascultaţi-ne ! - Mâinile sus !
Ascultaţi-ne puţin !
A mărturisit uciderea lui Pellit. L-a împuşcat de două ori.
În noi voia să tragă o dată sau de două ori, n-a zis clar.
- Sunteţi nebuni ! - Ascultaţi caseta !
"Dar toţi invitaţii sunt după uşa asta !"
"Ce boaşe netede ai !"
- Staţi ! Aia e nevastă-mea ? - Sigur că nu. Să trecem peste asta.
"Bag ţeasta între bucile tale !"
"O să-ţi dansez pe sâni şi o să-ţi ţopăi pe fund !"
Ce naiba e asta ?
Nu mă judeca ! Mă culc cu şefa. Nu-i treaba ta.
Derulează până la final.
- Aici nu-i nicio dovadă ! - Ce s-a întâmplat ?
- N-a mai înregistrat după accident. - Înainte de mărturisirea lui ?
V-am zis că mint ! Au ucis un om, m-au împuşcat în picior.
- S-a împuşcat singur ! - Am auzit suficient.
- Puneţi-le cătuşele ! - Doamne !
- Nu-i nevoie de cătuşe. - Intrăm la pârnaie ! Incredibil !
Doare aşa de tare !
Mă scuzaţi ! Domnilor poliţişti ? Regulamentul GhidNav prevede
înregistrarea convorbirilor pentru controlul calităţii.
- Ăsta cine e ? - Reprezentantul GhidNav.
Îl cheamă Almonan.
- Atmanad. - Almondmond.
- Atmanad era ! - Atmanand.
Atmand... Gregory, să ascultăm ce a zis !
- Înregistrarea de după accident ! - Bine, domnule.
Doar n-o să ascultaţi aşa ceva ! Astea nu-s probe !
Am şase gloanţe.
Aş putea să vă împuşc de două ori, ca pe ticălosul de Pellit,
dacă aş vrea, dar nu voi face asta.
- Asta e ! - Eşti vinovat !
Asta nu-i o dovadă. Doar n-o să ascultaţi o maşină !
Se pare că, până la urmă, tot voi fi promovat !
- Şi da, era nevastă-ta. - Ai regulat-o ?
- Da. - Nimeni nu i-o trage nevesti-mii !
- Ce zici de sfârcurile astea ? - I-ai servit replica aia ?
- Din "Good Will Hunting". - M-am prins !
De acolo ai furat-o. Ai pus "sfârcuri" în loc de "mere".
- Pica la ţanc. - La mulţi ani !
Până la urmă, n-am ajuns la puşcărie.
De fapt, mai târziu, în seara aia, ne-au dus la secţie.
Fiindcă i-am ajutat cu Harken, poliţiştii au renunţat la acuzaţii.
Şi, norocul lui Kurt,
nu e ilegal să-ţi bagi în fund obiecte de toaletă.
Cum Harken are o nouă poziţie, în patru labe, la mititica,
vreme de minimum 25 de ani,
Comnidyne m-a numit pe mine preşedinte interimar.
E un post grozav, cu un salariu beton şi n-am alt şef în afară de mine.
Şi directorul executiv.
- Bună dimineaţa ! - 'Neaţa ! Tu trebuie să fii Nick.
- Eu sunt. - Mă bucur să te cunosc.
- De asemenea, domnule Sherman. - Te rog, spune-mi Lou !
Bine, Lou.
Îţi mulţumesc pentru şansa acordată. Nu te voi dezamăgi.
Sunt convins, băiete.
Oamenii zic despre el că e bun ca pâinea caldă.
Domnule Sherman, îmi pare rău că era cafeaua rece !
Majoritatea oamenilor.
Domnule Sherman, mi-e foame !
Pot ieşi acum, vă rog ?
- Auzi ? - Nu.
Parcă ar fi cineva în portbagajul tău.
Hai să fie ăsta micul nostru secret.
Trebuie să fac duş !
Da. Se pare că noul meu şef
e un boşorog sadic.
Familia Pellit l-a numit director pe cel mai vechi angajat,
care nu era Kurt.
Dar pe el nu-l deranja.
Îşi dăduse seama că, dacă eşti şef, uneori oamenii vor să te omoare.
Bună, Kurt ! Intră !
- Margie, voiam să te felicit. - Mulţumesc !
Spune-mi dacă te pot ajuta înainte să vină copilaşul pe lume.
- Care copilaş ? - Al tău.
- Nu sunt gravidă. - Şi eu te pipăi pe burtă ?
Julia... Mă gândeam că am putea
să-i dăm gaură, mai întâi.
Şi Dale ?
Până la urmă şi-a zis că nu scapă până nu i-o trage Juliei.
Nu încetezi să mă surprinzi.
Pervers micuţ ce eşti...
Stai să vezi ce urmează !
Îţi place, Dale ?
- Îţi place ? - Da !
Vai, cât aş vrea să fac sex cu Julia !
Ce ?
Scuze, n-am putut să mă abţin ! E incredibil !
- Vorbea cu penisul tău ! - Cine eşti ?
Julia, el e bunul meu prieten, Kenny Sommerfeld.
O mare speranţă în liceu.
- Dă-mi să pun mâna ! - Nu mă atinge !
Acum, Kenny ar face cam orice pentru 50 de dolari.
- Aşa e. - Treburi urâte.
Dar de-asta l-am rugat să mă ajute să te prind în cursă.
Zău ? Te bazezi doar pe cuvântul tău împotriva cuvântului meu ?
Nu uita de tipul ăla !
Salută-l pe cameramanul meu ! A filmat multe pelicule celebre.
Eşti un nemernic bolnav la cap !
Taci, Julia !
Ciocu' mic, Julia !
Uite cum facem:
o să plec într-o vacanţă superbă şi foarte piperată de două săptămâni
cu logodnica mea.
Să-i zicem "luna de miere". Tu o vei plăti.
Apoi mă voi întoarce
şi nu voi mai risca să fiu violat la serviciu.
Şi o privire de mai arunci spre funduleţul meu sexy, Julia,
te bag la puşcărie,
zgripţuroaică dementă
şi panaramă ce eşti !
Mi-a mers la suflet !
SupRip and unrated translation by XRAiN
ŞEFI DE COŞMAR
Cum îmi stă părul ? Bine ? Nu la fel de rău ca al lui ?
Habar n-aveam că-i ziceai bunicii tale "Buni-Buni" !
Calmează-te !
Măiculiţă ! A căzut din maşină !
Oribilă casă ! Zici că-i haznaua cu electronice !
- 5.040 de dolari, cu servieta ! - Lasă servieta aia !
O să-mi bag "servita" aia undeva !
O să-mi bag servieta aia undeva !
E o dansatoare...
- Te simţi bine. - Da. N-am nimic.
Sau micuţa Stacy o să arunce o privire
pe albumul meu foto.
Încă o dată. Să-l reparăm !
Ai mai văzut vreodată atâta...
Pi, pi, pe...
- Acum strănut praf. Am diabet ? - Sunt farmacist, nu doctor.
E creierul meu ? Ia-mi temperatura ! Ai Rohypnol ?
Vreau o acadea. Îţi place la karaoke ? Ai Ecstasy ?
O să-ţi sug...
Se mai întâmplă.
Care e data estimativă de finalizare, Obsedatule ?
Mai zi o dată.
Bună ! Salutare !
Aş apleca-o peste un butoi, s-o învăţ geografie !
Nu pricep ce vrei să spui.
- E o expresie. - Nu cred.
Ba da. Sigur că este.
- Serios ? - Da. E din film.
Din filmul ăsta.
Frumos !
ŞEFI DE COŞMAR