ŞEFI DE COŞMAR 2
by Geo
rarbg.com
FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
Dacă vă pregătiţi să plecaţi la serviciu,
azi e o altă zi brutală de luni în ce priveşte traficul.
Maşinile se deplasează bară la bară.
Şoseaua I10 e închisă dintr-un motiv neaşteptat.
Iar dacă vă aflaţi pe autostrada 405,
probabil că deja aţi întârziat la serviciu.
Dacă şeful vostru vă ia la rost,
aduceţi-l aici ca să stea de vorbă cu... Rachel.
Nu se poate.
Mulţumim, Skip.
Că veni vorba de şefi, după pauză,
vom face cunoştinţă cu trei bărbaţi
care îşi urmăresc visul de a deveni propriii lor şefi.
Rămâneţi alături de noi.
Am ieşit din emisie.
Bună treabă. Revenim peste 90 de secunde.
Puteam să-mi iau un sacou,
dar cred că e mai bine ţinuta de zi.
Iisuse Hristoase! Dale, nu mai transpira, omule.
Eşti ud.
"Nu mai transpira." Cum pot să opresc asta?
Băieţi, e o chestie uriaşă.
Totul depinde de ce va urma, corect? Am renunţat la slujbele noastre.
Am trei copii de hrănit.
- Ce ziceţi de asta? - Gândeşte-te aşa!
Dacă faci o treabă bună acum,
băieţii tăi vor fi foarte mândri de tine.
Fete. Am trei fete, omule.
Corect. Şi ce dacă? Nu-i poţi diferenţia la vârsta lor.
- Practic arată ca nişte cartofi cu braţe. - Nu-i face cartofi pe copiii mei, da?
- Respectă-mi copiii! - Nu-l enerva!
- Erau roz! - Calmează-l!
Mulţi bărbaţi poartă roz!
Şi eu am un triou roz care îmi place!
- Ne aduceţi o rolă de şerveţele, vă rog? - Îmi aduceţi o rolă de şerveţele?
De ce ţipi? El spune "te rog", iar tu ţipi.
- Nu ai maniere. - Şterge-te pe faţă, amice.
- Îşi iese din fire. - Cred că ar trebui să intraţi fără mine.
- Puteţi intra fără mine? - Ce bine că ai zis asta!
Poţi să ne aştepţi în maşină, amice? Ai transpirat foarte tare.
Opreşte-te! O să fie uşor! Trebuie să te calmezi.
Nick le va spune despre ingineria produsului, fiindcă el e inteligentul, da?
Tu o să vorbeşti despre cum ţi-ai tras-o cu soţia ta şi au rezultat 3 cartofi.
Tu vei fi sensibil. Eu o să mă adaptez.
- Înseamnă că tu eşti sufletul? - Nu, eu sunt nemernicul.
- Am înţeles. - De ce să fiu eu sufletul?
Să nu leşini! Continuă să respiri!
Uite, va fi foarte simplu.
Trebuie doar să fim noi înşine.
Să nu fim noi înşine! Noi înşine suntem pericole publice.
Să fim mai buni decât noi înşine.
Să fim puţin mai deschişi.
Bun sfat. Nimeni nu va fi el însuşi.
Intrăm în direct în 20 de secunde.
Prieteni, mulţumesc că aţi venit.
- Îmi pare bine. - Bună dimineaţa! Ce faceţi?
Omul meu! Acum e acum.
- Exagerat. - Mi-a acceptat jocul!
- Dale Arbus. - Îmi pare bine, omule.
- Vă mulţumesc că aţi venit. Va fi super! - Da!
Fermoarul tău e până jos?
Revenim în în 5, 4...
Am revenit.
Săptămânal, ne place să punem în evidenţă
inventatori locali sau antreprenori
datorită ideilor lor unice.
Aşa este, Mike, iar azi avem alături de noi 3 Edisoni moderni
care au inventat un duş
cu care speră să se cureţe cât mai bine.
Să-i primim cum se cuvine pe Nick, Kurt, şi Dale.
- E o plăcere să fiu aici. - Înainte să vorbim despre produs,
ce anume a inspirat trei oameni obişnuiţi
să-şi pornească propria afacere?
Cu toţii aveam
slujbe oribile şi nişte şefi de coşmar.
Şi ne-am gândit, ca dacă vom avea odată şansa
de a fi propriii noştri şefi, am face lucrurile diferit.
- Aceasta ar putea fi şansa noastră. - Da, da.
Nu credeam că ni se va ivi ocazia vreodată,
dar amicul nostru, Dale, a avut o idee incredibilă.
- Lasă-l pe Dale. - Da.
Am început prin mai multe întâlniri,
în care vorbeam despre invenţia noastră,
în loc să ne plângem de slujbele noastre.
Cred că asta e foarte tare.
Dale, aş vrea doar să ştiu
de unde ţi-a venit ideea
- unui duş nou... - Am trei copii.
Sunt sensibil!
- Ce binecuvântare! - Are triplete!
Ca să fiu sincer, sunt cam multe. Mă cam copleşesc.
Ţine mult la ele, evident.
O să vă răspund eu la întrebare.
Dale se întorsese de la o spălătorie auto,
aceea unde îţi oferă furtun, săpun şi ceară!
Au de toate într-un singur loc.
Pur şi simplu s-a gândit:
"de ce nu fac aşa ceva şi pentru corpul tău?"
Pe urmă, după câteva beri,
a venit cu ideea "prietenul-duş".
"Prietenul-duş"?
Regret, numele încă nu e oficial.
Se înşală. E oficial.
Eu voiam "tăticul-duş".
"Tăticul-duş" e un nume nepotrivit în orice context, deci...
Trebuie să fiu de acord cu Nick.
E mai bine decât să fii în compania
- unui străin la duş. - Nu e un străin, Dale,
ţi-am spus de foarte multe ori. E amicul tău!
De ce s-ar afla amicul tău în duş cu tine?
Dar de ce tatăl tău?
Nu ţipaţi la televizor.
Ştiţi ceva? Ce-ar fi să ne arătaţi
cum funcţionează dispozitivul vostru?
Să mergem!
Da! Să înceapă ploaia!
Ce tare e!
Deci, Kurt va intra primul acolo
şi va porni duşul.
Veţi vedea cum porneşte apa.
După un timp, şamponul se va scurge
automat din capul duşului, se va amesteca cu apă...
- Nu curge apa. - Foloseşte mânerul albastru.
Nu există presiune.
Există o pompă în spate.
- Aş putea să pompez manual. - Grozav.
Dale o să ne ajute.
- O va face Dale. - Mulţumim.
- Pompă... - Ai găsit-o?
Apa va curge, iar şamponul
se va amesteca automat cu apa.
Iar imediat după asta, se va scurge şi balsamul.
Astfel te speli mult mai repede cu "prietenul-duş".
Da, e foarte eficient. Americanul de rând...
... nu ştiu dacă sunteţi conştienţi de asta...
... petrece în jur de 50 de ore la serviciu.
Îmi amorţeşte mâna.
Stai să te ajut.
... dacă am putea economisi 5 minute la fiecare...
- Nu e suficient lubrifiant. - Tija e prea uscată, nu?
Scuipă pe ea.
- E mai bine? - Da, vezi?
Dacă o lubrifiezi, e mai bine.
Da, categoric.
Îmi pare foarte rău.
Există o mică gaură în spate.
Îmi voi băga degetul în ea,
o voi desfunda şi totul va fi bine.
Numai să rezolvaţi problema, da?
- Orice e nevoie. - Suntem în direct, nu?
Suntem în direct! Ce poţi să faci?
Vine apa!
E un miracol!
A funcţionat aşa cum v-am promis!
Acum opreşte-l de acolo, Kurt.
Ce tare e! Şi eu vreau unul.
Pe acesta nu vi-l pot da.
E singurul nostru model. E doar un prototip.
Dar căutăm parteneri care să investească.
Ştiţi ceva, vă spun eu acum. Eu sunt convins. Vreau să investesc.
Avem un investitor! Foarte bine, Mike.
Cum iau legătura cu voi?
Intri direct pe Nick-kurt-dale.
Poftim?
Punct com. E site-ul nostru... Nick-kurt-dale.com.
Sunt sigur că nu înţeleg cum spui.
Sunt numele noastre... Nick, Kurt, Dale.
Nick-kurt-dale.
Va trebui să schimbaţi numele acesta.
Nu-mi vine să cred că nu l-am rostit tare până acum.
Arăta atât de bine pe hârtie.
A fost un vis frumos, cât a rezistat,
dar cred că e timpul să mergem să ne cerşim slujbele înapoi.
Şi să acceptăm faptul că vom fi
nişte sclavi mereu, înţelegi?
Stai. "Slavi"... Ce-i asta?
"Sclavi." Cu "C".
Ştii ceva? Ai dreptate.
Nu avem stofă de şefi. Noi suntem nişte albinuţe.
Avem aceeaşi rutină.
Vai, melodia aia. Nu o pot auzi acum.
Pune-l pe vibraţii.
- Vrei să încetezi? - Te rog?
Am ales melodia asta ca să ne inspire.
Pe mine nu mă inspiră.
Ia te uită. Număr necunoscut.
- Vrei să răspunzi? - Alo?
Da, sunt unul din creatorii "prietenului-duş".
Serios?
Da, desigur. Ştiu exact unde sunteţi.
Căutaţi compania "Boulder Stream". "Boulder Stream".
Vă mulţumesc.
Suntem foarte mândri de dispozitiv.
Dacă ne trimiteţi detaliile prin e-mail
- e în regulă. - E pe bune?
- E-mailul meu? - Nu al tău.
Da, e boaşesolide@hotmail.com.
E B-O-A-Ş-E-S-O-L-I-D-E @hotmail.com. Bine. Vă mulţumesc.
Da, ne vedem mâine.
Sfinte Sisoe!
Compania "Boulder Stream" apreciază duşul nostru.
Cine dracu' e Boulder Stream?
Una dintre cele mai mari companii de vânzări
din America de Nord.
Frumos.
Vezi, când eşti într-o dispoziţie bună, e o melodie potrivită.
Dispoziţie proastă, melodie proastă. Asta înseamnă artă.
Locul ăsta e incredibil!
Ai văzut fursecurile gratuite?
Tu le-ai văzut sigur. Ai mâncat vreo patru deja.
O să rămâi cu ciocolată pe toată faţa.
- Zici că ai fi un copil. - O observaţie rapidă, băieţi.
Când ne întâlnim cu tipul ăsta şi când îi strângem mâna,
folosiţi cealaltă mână ca să îi atingeţi cotul.
- E o mişcare clasică. - Nu cunosc mişcarea asta.
Strânge-i mâna într-un mod gentil.
- E drăguţ! - Ce zici de asta?
- E foarte drăguţ! - E foarte bine.
- Dă-mi voie. - Nu, nu.
Ai ciocolată pe degete. Mi-ai pătat sacoul.
- Te rezolv eu. - Umezeşte-l puţin.
Nu am nevoie de apă. Va face pata şi mai mare.
Ia fursecul de lângă mine, Dale.
Sunt foarte bune.
Apa va lărgi pata.
Ia uite-i!
Prietenii mei cu duşul. În carne şi oase!
Sunteţi ca în matinalul acela.
Mereu vă certaţi. Îmi place.
Da, e...
- Rex Hanson. - Salut.
- Kurt Buckman. - Mă bucur să te întâlnesc, Kurt.
- Şi mie. - Ce strângere de mână elegantă!
Nick, îmi pare bine.
Dale Arb... la naiba. Tocmai am învăţat-o.
Putem s-o facem cum doreşti tu, amice.
Corect?
Să fim înţeleşi, nu sunt rasist!
Ce bine! Ne putem folosi de asta.
Băieţi, luaţi-vă câte o cafea,
nişte fursecuri dacă doriţi... Să mergem sus
şi să discutăm despre produsul vostru, da? E din catifea cord?
Intraţi.
Visele chiar devin realitate.
Sunteţi în regulă? Doriţi ceva de băut?
- Da, eu vreau un pahar. - Sigur!
- Nu! E prea devreme. - Nu, nu mai contează.
Nu? O să trec direct la subiect, domnilor.
"Prietenul-duş" e o senzaţie.
Dle Hanson, nu am putea fi mai fericiţi..
Dl Hanson e tatăl meu. Spuneţi-mi Rex.
- Luaţi loc, vă rog. Simţiţi-vă ca acasă. - Mulţumim.
Vrem să ştii că reprezentăm o companie
de care suntem foarte mândri.
Muncitorii noştri vor avea cu toţii asigurări de sănătate.
Vor primi prime.
Mă cam doare în cot de chestiile astea.
Vedeţi asta? E chitara lui Jimi Hendrix.
Da! Cu ea a făcut chestia cu flacăra.
Vouă vă plac chestiile bestiale?
- Da, ne plac chestiile bestiale. - Şi mie îmi plac.
- Vă plac samuraii? - Samuraii? Evident
Ştiam eu! Dacă intraţi cu mine în afacere,
veţi avea parte de foarte multe chestii bestiale!
Deci, tu te oferi să ne sponsorizezi produsul
- nu doar ca... - O clipă. Ia priviţi!
Dră Lang, vii puţin, te rog?
Ce mai urmează?
Sfinte Dumnezeule!
Scumpo, avem un mare lapsus.
Din ce e făcut un badoc de bere?
Te referi la aluminiu?
- Asta a fost tot, dră Lang. Mulţumesc. - Bine.
Acum unde se duce?
Acesta e genul de chestie bestială
pe care trebuie să o urmăriţi.
Cea mai bună parte a parteneriatului nostru
e că nu va trebui să mişcaţi niciun deget.
Compania mea va asigura asamblarea viitoarelor produse în China,
iar voi, domnilor, veţi plăti
o singură dată cheltuielile pentru dezvoltare.
Vreau să mai dezbatem puţin problema asta...
Vedeţi mingea asta de fotbal?
E cea pe care Peyton Manning a aruncat-o,
iar tipul a prins-o în spatele căştii lui. Păstraţi-o.
Ştii, Rex, chestia cu cheltuiala o singură dată...
Noi vrem să predăm conducerea companiei.
Corect. Noi vrem să ne ocupăm de asamblare,
iar voi să le distribuiţi.
Voi să le asamblaţi? Aici, în America?
- Aşa ne-am gândit. - Ne încercăm şi noi visul american.
Băieţi, nu vreau să vă dezamăgesc,
dar visul american se realizează în China.
Vă respect naivitatea,
dar mă tem că înţelegerea noastră are un singur sens.
Am spus că o singură dată, nu?
Îmi permiţi o clipă? Vreau să vorbesc cu partenerii mei.
Desigur. Discutaţi cât doriţi. Mă găsiţi acolo.
Ce credeţi?
Nu am vrut să spun nimic,
dar cred că se referea la Eli Manning, nu la Peyton Manning.
Da, poate. Poate... Kurt.
Eu cred că are un corp bestial,
iar accentul o face şi mai sexy. E o nebunie.
Corect. Sunt de acord cu amândoi. Dar înţelegerea?
- E bună, trebuie să acceptăm. - Trebuie să acceptăm.
Ar trebui să ne luăm banii şi să ne cărăm de aici.
Chestii bestiale. Are chestii bestiale peste tot.
Îţi imaginezi cum ar fi să ai propriile tale chestii bestiale?
Dar uitaţi-vă la locul ăsta.
Ăştia câştiga o grămadă de bani din vânzări,
iar el ne-a numit produsul "o senzaţie".
Nu ştiu de ce ne-am vinde senzaţia, iar apoi să predăm conducerea companiei.
- Asta aşa e. - Nu ştiu ce să zic.
Mi-ar prinde bine banii pentru Stacy şi fete.
Şi asta e adevărat. Şi mie mi-ar prinde banii.
Înţeleg asta. Dar poate că nu e vorba doar despre bani.
Ideea e să nu mai trebuiască niciodată să lucrăm pentru cineva.
Da? Să fim noi şefii noştri.
- Eu zic să pariem pe noi. - Şi eu.
- Ai dreptate. - De acord.
Da. S-o facem.
Bine. Rex.
- Da. - Înţelegerea cade.
Scuze. Pariem pe noi înşine.
- Aşa vreţi voi? - Da, fără resentimente.
Apreciem foarte mult oferta.
- Scuze. - Mă pot resemna.
Aveţi nevoie de boaşe mari ca să treceţi cu vederea 3 milioane de dolari.
- Ce-a zis? Stai puţin. - Trei milioane? Acceptăm.
Scuze, înţelegerea a căzut.
Acceptăm jumătate! E bine şi jumătate! Ne dai jumătate?
Oferta nu mai e valabilă. Vă mulţumesc că aţi venit.
Dale, să-mi laşi mingea.
Mult noroc cu afacerea voastră în America.
Vedeţi voi...
Eu am pus pe picioare compania asta în America.
Tată, nu ştiam că eşti acolo. Cum a fost călătoria?
Ţi-am spus să nu îmi mai foloseşti biroul cât sunt plecat.
Ştiu. Doar mă gândeam că...
Bert Hanson. Voi sunteţi cu "prietenul-duş"?
Da, noi suntem.
Vă respect că sunteţi hotărâţi să construiţi ceva singuri,
să vă revendicaţi poziţia.
Am venit în ţara asta cu nimic.
Iar prin risc şi multă muncă,
visul meu american a devenit realitate.
Foarte bine.
Uitaţi ce o să fac!
O să vă fac legătura cu omul meu de la PSN.
- Asta e o bancă. - Nu vor ezita să vă dea un împrumut
când vor auzi că Bert Hanson tocmai a ordonat
asamblarea a...
... 100.000 de bucăţi?
100.000 de "prieteni-duş"?
Vei asambla 100.000 de "prieteni-duş"?
Tată, ce tot vorbeşti? Niciodată nu procedăm aşa.
Mă scuzaţi.
Dar Boulder Stream trebuie să fie investitorul vostru exclusiv.
Hai să ne mai gândim.
Nu vom răspunde nimănui, dacă ne sună. Bineînţeles!
Batem palma?
Ba bine că nu!
În regulă! Aşa da!
I-am atins cotul!
V-am pătat puţin acolo.
Nu contează.
E grozav!
Veşti foarte bune!
Are 6.000 de metri pătraţi,
dar contractul de închiriere e de cel puţin 5 ani.
6.000. Pare mai mult decât ne-ar trebui nouă, nu?
Dar trebuie să fie spaţios!
Avem o comandă destul de mare, Nick.
Exact. Haide, Nick.
Nu ştiu ce să zic.
Spun că... îl luăm.
Da!
Excelent.
Nu ai deloc experienţă de lucru.
Asta e de rău?
Tu glumeşti? E grozav.
Eşti entuziasmată, ignorantă.
- Şi necalificată. - Ştii ceva?
Eşti angajată.
Serios?
O decizie neaşteptată şi meritată.
Eşti angajată.
Si?
Ăsta e un "da". Un "da" evident.
Gracias!
Aşadar...
Nu ai niciun CV.
Nu-ţi trebuie. Ochii tăi vorbesc pentru tine.
- Pari sinceră. - Stai puţin, amice.
Eşti angajată.
Serios?
- Dacă doreşti. - Vă mulţumesc.
Începem mai devreme!
- Poţi începe sâmbătă seara? - Absolut.
O să te ţinem la curent!
Scrie aici că ai fost condamnat pentru crimă.
Aia a fost o porcărie.
Desigur, omule. Te înţeleg.
Am trecut şi eu prin ceva asemănător.
Au încercat să mă catalogheze drept violator de copii.
O adevărată porcărie.
Nu-mi plac pedofilii.
Nici mie nu îmi plac pedofilii.
Nimănui nu-i plac.
Înţelegi, omule? "N" lângă "U", frate.
Nu susţinem deloc acest lucru.
Să-i dăm omului o slujbă.
Nu vreau să-l supăr pe tipul ăsta.
Să-ţi spun ceva, Tiffany.
- Eşti angajată! - Sunt angajată?
Da!
- Poftim! - Mulţumesc!
Ne vedem mai târziu, da?
Ne vedem luni. Acum dispari de aici!
Kurt, nu mai angaja femei necalificate.
Ce rost mai are să fii şef dacă nu te poţi distra puţin?
- Ştii că nu te poţi culca cu ele, nu? - Despre ce vorbeşte?
Spune că tu eşti şeful. Se numeşte hărţuire sexuală.
Îţi aminteşti de asta? Am încercat s-o ucid pe şefa mea.
Acum să le concediez pe toate? Abia le-am angajat.
- Nu le poţi concedia. - Nu le poţi concedia fiindcă nu ai voie
să te culci cu ele. Şi asta e hărţuire sexuală.
Atunci de ce mai facem asta?
Să vorbim despre ţinuta obigatorie!
- Uitaţi de ea! - Nu avem aşa ceva.
- Haide! - Puteţi să vă îmbrăcaţi cum doriţi!
Cum vă simţiţi mai confortabil! Şi a dispărut tricoul! În regulă!
E şi asta o alegere!
Dar e o alegere greşită, totuşi. Trebuie să purtaţi tricouri.
Nici nu mă ascultă. Nu cred că trebuia să-l angajăm.
Ce distracţie!
Băieţi!
Toţi par foarte fericiţi. A fost o idee grozavă.
Ştiu, dar asta ar putea fi o problemă.
E ziua "Adu-ţi copilul la serviciu", nu "Pune-l să muncească".
Ei consideră că se joacă, nu că muncesc.
Am încercat să-i opresc şi au început să plângă.
- Au împachetat deja 1200 de bucăţi. - Nu e etic... 1200?
- Da. - E foarte eficient.
- Da. - Par fericiţi.
- Îi mai lăsăm să se joace 10 minute. - Eu zic să-i lăsăm până la prânz.
Voi schimba semnul, ca să fie legal.
Acum e acum.
Să facem o poză!
Am reuşit. Am asamblat 100.000.
- Am reuşit? - Da.
Să văd.
Ce idee grozavă!
Cum crezi că tund gazonul ăsta?
Sunteţi siguri că nu trebuia să sunăm înainte?
- Nu! O să îi placă. - Dar şi tort şi baloane...
Nu e puţin cam exagerat?
Nu cred. Cred că va fi încântat
că am terminat comanda cu trei zile mai repede.
Cred că o să fie foarte bucuros să ne vadă
pe terenul lui.
Ştii ceva? Nu m-ar surprinde
să ne ofere un abonament pentru locul ăsta.
- Vorbeşti serios? - Da, da.
Dumnezeule! Vreau aşa ceva!
Surpriză!
Dle, am terminat comanda şi e gata de transport.
Excelente veşti!
V-am luat un tortuleţ pe care scrie:
"Mulţumim că aţi crezut în noi!"
Şi nişte baloane. Noi suntem "noi".
Felicitări, băieţi. O adevărată realizare.
Mulţumim.
Mă tem că va trebui să anulez comanda.
Ce-a zis?
Parcă a zis "să anulez comanda".
Ai zis "anulez"?
- Ce să anulaţi? - Să anulez comanda.
Nu îmi trebuie.
Staţi puţin, asta nu e bine.
Nu, nu. Nu puteţi face asta.
- Am împrumutat 500.000 de dolari. - Parcă eram parteneri.
Dacă nu cumpăraţi, suntem terminaţi.
O să bage mingea în gaură.
- A băgat-o. Felicitări! - Puteţi să ne explicaţi ce se întâmplă
şi de ce faceţi asta?
Desigur. O întrebare rezonabilă.
Vedeţi voi, într-o săptămână, va trebui să plătiţi datoria la bancă.
Normal că nu veţi putea.
Bancherul care v-a oferit împrumutul m-a asigurat
că termenul nu va fi prelungit.
În acel moment, compania voastră va da faliment,
iar eu voi cumpăra toate acele produse
la o licitaţie,
chiar mai ieftine decât dacă le-aş fi cumpărat de la chinezi.
- Sfinte Dumnezeule! - Nu-mi vine să cred.
În fine, ca un extra bonus, voi deţine şi drepturile voastre de autor,
iar aceşti domni vor prelua asamblarea
noului nostru produs... "Amicul-duş".
- E un nume mai bun. - Chiar că e.
- Fir-ar al dracului! - Drace.
Tată, asta da scamatorie!
Ar trebui să le dăm nişte coroane,
fiindcă tocmai au luat o ţeapă roială.
Rex, nu e nevoie de o dezbatere MTV.
Sunt conştienţi de înfrângerea lor.
În aceste moment, impactul e mai mare dacă nu faci nimic.
Cum rămâne cu ce aţi zis despre munca grea
- şi că aţi înfiinţat o companie în America? - Da, domnule.
Visul american şi muncă grea?
Chiar credeţi că munca grea te face bogat?
Singurul lucru care creează avere e averea.
Noi o avem. Voi, nu.
Bine. Ştiţi ceva?
Nu te ambala.
Mă descurc.
Ascultă, şmechere.
Nu ne vreţi ca duşmani, bine?
Uşurel. Nu te-am călcat în picioare.
Îmi fac duşmani zilnic. Astea sunt afacerile.
Domnilor, vă mulţumesc că aţi trecut pe la mine.
Vă doresc o zi minunată!
Rex, ia tortul.
Nenorociţi bogaţi cu prea multe privilegii!
Ce s-a întâmplat cu decenţa?
Vă daţi seama că o să îmi pierd casa?
Stacy va divorţa de mine. O să se mărite cu alt tip.
O să am dreptul la vizite supravegheate la McDonald!
- Fir-ar al dracu' de McDonald! - Unde ne-a fost mintea?
Cine pariază pe ei înşişi? De ce dracu' am făcut asta?
- Ce? - Tu ai făcut-o, tu m-ai convins!
- Eu nu voiam de la început! - Habar nu aveam.
- Erai aproape de acord cu mine. - Am dat de dracu'!
Angajaţii noştri au dat de dracu'! Cum rămâne cu Lupe?
Bine, bine. Ştiţi ce e asta? O simplă problemă.
Asta înseamnă că trebuie să ne gândim la o soluţie, da?
Ştiţi ce putem face?
Putem scrie nişte idei pe tablă, nu?
- Despre asta vorbeam. - Haideţi să vedem!
Nicio idee nu e proastă! Fără idei proaste!
- Cine începe? - Am găsit!
Kurt! Să-i ucidem pe nenorociţii ăştia!
- Nu, nu. - Crimă! Da!
- C-r-i-m-ă. - Nu trebuie să scrii asta.
- O să-i ucidem! Îi împuşcăm! - Să-i omorâm dracului!
Îi vreau morţi!
- Nu! - Îi vreau morţi!
- Le rupem gâturile! - Îi vreau morţi!
Destul!
- Simte euforia, Nick! - Sunt morţi!
- O facem! - Stilul Chicago!
- Jos cu capul! Să-i moară familia!
O să-i ardem casa, iar eu îmi iau o bâtă de baseball.
- Haide, haide! - O să le penetrăm capetele!
- Haide! - Haide!
Îi omorâm dracului!
Dacă am învăţat ceva despre noi
e că nu suntem criminali.
Plus de asta, dacă îi omorâm, cum ne recuperăm banii?
Ce tot vorbeşti? Există metode.
- Le scoţi organele şi le vinzi la negru. - Fii serios!
Haideţi, asta nu ne ajută. Gândiţi mai serios.
- Bine. - Ai dreptate!
Oamenii fac şi alte lucruri!
- Există scenarii. - Pentru bani!
Poate fi scenariul filmului "Speed".
Da! Exact! Punem o bombă în autobus.
Grozavă idee! Deci vom pune o bombă într-un autobus,
iar dacă viteza îi va scădea sub 80 km/h, va exploda.
Ce mama naibii e asta?
Ai zis că nicio idee nu e proastă! Eu doar îmi dau cu părerea.
M-am înşelat! Ideea e groaznică, filmul e groaznic şi la fel şi voi.
Filmul ăla ne-a introdus-o pe Sandy Bullock.
Du-te dracului! O iubesc pe Sandra Bullock!
Bine, vorbesc tâmpenii. Scuze.
Vorbesc numai bazaconii,
dar sunt extrem de furios. Îmi pare rău.
Dă-mi înapoi markerul. O să îmi vină o idee mai bună.
Îl vrei înapoi? Dă-mi 500.000 de dolari, fiindcă asta ne trebuie acum.
Deci ţii markerul pentru răscumpărare?
Spune-i cum vrei. Îmi trebuie jumătate de milion de dolari.
Nu îmi trebuie idei absurde.
Zău aşa!
Dale!
Cade markerul!
"Răpre".
Scrie "răpire".
Dacă îi mai adaugi un "i". Tu ai scris "răpre".
Ce contează cum se scrie? Ştii la ce mă refer.
Mă refer la răpire.
Stai puţin. Omule, e o idee genială!
Gândiţi-vă. Mai întâi, îl răpim pe Rex. Corect?
Apoi primim bani de la Bert. Ne salvăm afacerea.
Nu trebuie să moară nimeni.
- Nimeni nu va fă rănit. - E fiul lui Bert.
Exact, dar nu e foarte tânăr.
- Aşa că nu e un tăntălău. - Nu e moale.
Ce ştiţi voi despre procesul unei răpiri?
Cum adică?
Îi lei... îi legi mâinile.
Nu ştiţi nimic despre răpire.
Bine, nu ştim multe.
Dar cred că ştim pe cineva care ştie.
- Pe cine? - Jones Nenorocitu'.
- Iisuse! - Va fi grozav să-l revedem.
- N-ar fi frumos? - Te rog, te rog!
Nu vom merge să-l vizităm pe Jones Nenorocitu',
fiindcă nu vom "răpre" pe nimeni.
Pe bune! Tipul ăsta e expert în ticăloşeli!
E cel mai bun! Trebuie să ne gândim...
Uite ce ne-a rămas!
- E un marker permanent? - Stai puţin.
Ce căuta un marker permanent acolo?
- Tu l-ai pus acolo. - Aşa e!
- Tu te ocupi de distribuirea markerelor. - Ştiu asta.
Acum nu se mai şterg!
Asta demonstrează ce am vrut să spun, idioţilor.
Trebuie să găsim pe cineva legal.
Trebuie să găsim pe cineva care ne poate salva compania.
Salut, Nick.
Tipule care mi-ai salvat viaţa.
Tipule care ţi-ai tras-o cu nevastă-mea!
A fost o felaţie. Doar o felaţie.
Nu i-am tras-o.
Mi-ai primit e-mailul?
Da.
M-a amuzat foarte tare.
Îl cunosc pe Bert Hanson.
Îmi place stilul lui. De asemenea îmi place
că v-a aplecat peste un butoi şi v-a arătat cele 50 de state.
Vezi? Ţi-am zis că există expresia asta.
Nick, spune-mi ceva.
De ce ai începe o linie de asamblare
fără o garanţie de cel puţin 35%
care să acopere cheltuielile?
De ce ai face asta?
- Zice o glumă? - E ceva amuzant?
Am presupus că încheiem o înţelegere cu un om etic...
Nu, ăsta e răspunsul greşit.
Răspunsul corect e...
Pentru că sunteţi nişte idioţi!
A vrut să accentueze fraza!
E adevărat. Ai absolută dreptate.
Credeai că sunt un şef de coşmar, dar să vedem.
Cred că, fiind responsabil de falimentul propriei tale companii
şi de ruinarea vieţilor angajaţilor tăi,
e o situaţia mai nasoală. Ce părere ai, Nick?
- Cred că ai dreptate. - Nu ar trebui să vorbesc eu dacă notez?
Nu înţeleg nimic din ce spune.
E-n regulă. Sunt doar nişte întrebări retorice.
O să încerc să îi înţeleg reacţiile.
Ce vrei de la mine, Nick?
Cu tot respectul, ştii cum îl putem corupe pe tipul ăsta.
Dacă ne-ai putea da un sfat
despre cum putem să ne recuperăm banii, voi fi foarte cumsecade
la următoarea ta audiţie de eliberare. Ce zici?
- Ai face asta pentru mine? - Da.
Bine. Cred că pot să vă ajut.
Ne ajută? Am un carneţel.
Am un carneţel! Din punct de vedere legal...
- "Din punct de vedere legal..." - "Din punct de vedere legal..."
... opţiunile voastre sunt...
- "... opţiunile voastre sunt..." - "... Opţiuni legale..."
... Jack cel dat Dracului.
- Am auzit "Jack Leibowitz". E avocat? - Trebuie să fie.
O să notez. "Jack Leibowitz".
Ne daţi adresa lui, vă rog?
Chiar dacă aţi avea bani să-l daţi în judecată,
avocaţii lui vor trage de timp şi vor obţine amânări
chiar şi după ce voi, găozarilor, vă veţi fi tras
câte un glonţ în cap.
Vrei să zici că nu putem face nimic?
Nu, n-am zis asta. Am zis că voi nu puteţi face nimic.
Există multe metode de rezolvare, dar voi nu veţi face nimic.
Vreţi să ştiţi de ce?
- Nu, nu prea! - Fiindcă nu aveţi boaşe!
Înţeleg.
Şi nici taţii voştri nu au avut boaşe!
Sunteţi doar rezultatul unor generaţii de bărbaţi fără boaşe
care au fost ori prea slabi ori prea fricoşi
ca să se revolte şi să-şi revendice drepturile.
Şi într-o zi, scroturile voastre goale şi scorojite
vor fi moştenite de progeniturile voastre!
Eu nu aud nimic.
- Despre ce vorbeşte? - Despre scroturile noastre, în principiu.
De unde şi până unde? De ce nu îi zici de răpire?
- Uită de răpire, bine? - Spune-i de răpire.
Creşte-ţi nişte boaşe, bine?
- Vrei să vezi nişte boaşe, Kurt? - Da.
Atunci răpeşte pe cineva. Vei ajunge aici.
Vei vedea destule boaşe pe fruntea ta.
De ce pe frunte?
- Scula îmi stă pe frunte? - N-are niciun sens.
Stau invers. Am înţeles.
Exact. Ţi-o bagă în gură.
FĂRĂ BOAŞE
Nenorocitu'!
Plănuiţi să vă folosiţi de răscumpărare ca să vă salvaţi afacerea?
Exact. Asta speram.
Le spui idioţilor ce cretină e ideea?
Îmi place.
- Frumos! - Ştiam că îi va plăcea.
Apreciez că faceţi tot
ce vă stă în putinţă ca să vă continuaţi afacerea.
Da. Şi eu aveam un vis să-mi întemeiez propria afacere.
Am vrut să îmi deschid propriul magazin de îngheţată.
Ce e de râs?
Credeam că glumeşti.
N-ai văzut câţi drogaţi stau la coadă să-şi cumpere
îngheţată cu cereale?
Eu mănânc de vreo 3 ori pe săptămână.
Nu ştiam asta!
- Vă place Pinkberry? - Eu am intoleranţă la lactoză.
Ai o burtă de african?
- Negrii au intoleranţă la lactoză. - Bine, bine...
- Înseamnă că ne îndrudim. - Marfă, omule.
- Probleme cu scaunul? - Se poate.
- Ai un fund sensibil. - E-n regulă.
Dacă cineva mi-ar lua magazinul de îngheţată,
nu aş sta cu mâinile în sân.
Ai lupta pentru magazinul tău.
L-aş tăia pe nenorocit în două.
Dar nu ai răpi pe nimeni...
- Ba da. - ... fiindcă nu are cum să-ţi iasă.
Numeşte un film despre răpire
în care răpitorii nu ajung morţi sau închişi la sfârşit.
- "Nine to five", cretinule. - "Nine to five".
- Numeşte-mi două filme atunci.
- Ai zis unul. - Ăla e comedie.
Ai zis unul. Ţeapă!
"Nine to five" e un film despre...
Ştiu ce dracu' e "Nine to five".
E cu târfa aia albă cu ţâţe mari.
- Acela e. - Ea a îmbătrânit. Ţâţele nu.
Băieţi, nu o să răpesc pe nimeni bazându-mă pe "Nine to five".
- Asta fiindcă eşti Jane Fonda. - Ce ţi-a zis-o!
Exact. Tu eşti mâţa fricoasă.
Mereu eşti ultimul care acceptă ceva.
Îţi târăşti picioarele după tine.
De ce ai venit aici dacă nu vrei să participi?
În primul rând, dacă tot vorbim, eu sunt inteligentul. Sunt Lily Tomlin.
- Dar nu vreau să vorbesc despre asta. - Te rog, eu sunt Lily Tomlin.
Stând pe scaun, făcânu-i o felaţie lui David O. Russel.
- Are atitudine. - Tu eşti Jane Fonda.
- Atunci tu eşti Dolly Parton. - Super. Femeia are propriul ei parc.
- E o comoară naţională. - Două comori naţionale.
Pot să vă întreb ceva, coloniştilor?
Asta a fost demult.
Cum răpeşti pe cineva fără ca el să ştie...
... că a fost răpit?
Bine.
Eşti deştept şi nu o faci.
Parcă ar fi Sfinxul Negru. Îmi place.
Ne-a băgat în ceaţă cu o ghicitoare.
- Cum...? - Prin voodoo.. Voodoo?
Vă pot da răspunsul.
50.000.
Nu.
- Nu putem. - 600?
Nu ar trebui să începi o afacere cu îngheţată. Scuze.
- E cel mai ciudat mod de a negocia. - Nu avem bani.
Ne aflăm aici fiindcă nu avem niciun şfanţ. Suntem faliţi.
Drace! Dă-mi ceasul!
- Nu. - Dă-i ceasul.
Nu i-l dau. E un TAG Heuer.
Iar asta e o încheietură fără ceas.
Haide, Nick. Dă-i-l. E doar un obiect.
Nu te ia şi pe tine, corect?
Îl poţi împrumuta până ne spui planul de rahat
În regulă.
Strecuraţi-i un drog.
Dă-mi ceasul înapoi.
Vă infiltraţi în casa lui noaptea târziu.
Aflaţi ce fel de băutură consumă
înainte să se culce. Îi strecuraţi drogul în pahar,
el adoarme pe loc,
iar nenorocitul va rămâne adormit până tăticul plăteşte.
Nu e o idee ţicnită, dar nu merită un ceas elveţian.
Stai aşa. Ar putea funcţiona.
E grozav. Are perfectă dreptate.
Aşa nu ne vede feţele şi nu ne aude vocile.
- Suntem fantome. - Nici nu existăm.
Când te spui drog, te referi la...
E ca drogul violului, bine? Nenorocitu', de unde îl iei?
Ce-ai zis?
Doar fiindcă sunt de culoare,
credeţi că ştiu de unde să iau drogul violului?
- Tu ai menţionat asta! - Ce faci, Dale?
Ţi se citeşte cuvântul cu "C" în ochi.
De ce folosesc ochii tăi cuvântul cu "C"?
Ochii tăi sunt rasişti!
- Ai făcut vreodată un control oftalmologic? - Face.
- Da! - Rosteşti numai litera "R".
Văd toate literele de acolo! Chiar are ochi rasişti.
Se vede cum îi ies din orbite!
Deja e ridicol... Nici măcar...
Dă-mi voie să te întreb ceva. Când ai fost violat de Julia,
cu ce te-a adormit? Gaz de pentru râs?
Corect.
- O să funcţioneze. - Interesant.
Mai ai cheile de la birou?
Nu, dar ştiu codul, probabil.
- Da! - Iar ai făcut-o!
Ca să ştii, nu sunt rasist.
Eşti cel mai tare! Mulţumim foarte mult.
- Să mergem! - Ne-a părut bine să te vedem!
Surprinzător de util!
Îmi dai ceasul înapoi?
Dispari de aici, Jane Fonda.
Asta e dificilă.
Şi nu ţi-o poţi trage cu toţi, nu?
- Nu poţi. - Aşa e jocul. Bun.
Atunci, m-aş însura cu Peter,
- l-aş ucide pe Bobby şi sex cu Greg. - Asta aş face şi eu.
Cred că doar aşa se poate.
Are sens.
- Cum te-ai descurcat? - Grozav.
Am luat şi nişte provizii,
fiindcă de data asta trebuie să fim mai atenţi.
- Ştii ce zic? - ABsolut. Bine gândit.
Am luat o revistă pe care să o folosim pentru biletul de răscumpărare.
- Foarte inteligent. - Nu-l putem scrie de mână!
- Foarte inteligent. - Revista "Din nou mireasă"?
Ca să derutăm poliţiştii în caz că încearcă
să investigheze de unde provin literele.
- Staţii "Dora Exploratoarea"? - Super.
Nu e un magazin pentru spionaj. E un magazin normal.
- Doar de astea am găsit. - Nu ne putem folosi telefoanele?
Da! Hai să ne folosim telefoanele care înregistrează
tot ce spunem sau facem tot timpul! Ce?
Tu te uiţi la ştiri?
"Salut, Obama, mă infiltrez în vechiul meu birou!"
Numai noi trei facem asta,
nu noi şi cei de la NSA, rahat cu ochi.
Eu încercam doar să fiu de folos ca să nu o dăm în bară şi de data asta.
- Ai luat foarfece? - Am luat, da.
Nu văd nicio mănuşă de cauciuc pe aici.
Sunt foarte scumpe. Nu voiam să...
- Cât? - 9 dolari perechea.
- E ridicol. - Aşa-i? E prea mult.
Doar asta a trebuit să cumperi de la început. Du-te înapoi!
Are ea o groază de mănuşi din cauciuc în birou!
- Le vom folosi pe acelea. - Bine zis.
Avem nevoie de ele ca să intrăm, ca să nu lăsăm amprente.
Exact. Nătărăule! Ai uitat?
- Eu încerc... Ce bătaie de joc! - Ştii ce putem face?
Putem folosi mănuşile mele de golf. Sunt în spate.
Are mănuşi în sacul lui de golf, da?
- Bine, le folosi pe acelea. - Nu mă luaţi la mişto. Încerc doar să ajut.
Băieţi, echipa s-a reunit!
Eu o să ţin de şase
şi vă anunţ dacă văd ceva.
Frumos!
Să intrăm.
Cum merge treaba?
Rahat! Răspund eu.
Totul e în regulă aici. Afară cum stau lucrurile, Nick?
Sunt în regulă.
Poţi, te rog, să nu îmi pronunţi numele la radio?
De ce nu?
Ar putea fi cineva pe frecvenţă.
Da, bine zis. Corect.
Aşa. Asta înseamnă să-ţi foloseşti creierul Hendricks.
Ăsta e numele meu de familie.
- Ştii ceva? - Ce?
- Ar trebui să ne punem nume de cod. - Absolut.
Nick, ce zici de nume de cod?
Aş aprecia tare mult dacă nu mi-aţi mai rosti numele.
Puteţi lua odată gazul şi să plecăm de aici?
Recepţionat.
"Lama" a găsit obiectivul.
"Lama" a vorbit acum?
E numele meu de cod, Nick.
Nu avem nevoie de nume de cod. Ştim cu toţii cine vorbeşte.
Eu cred că sună mişto,
aşa că o să mai încercăm câteva.
O să mă gândesc rapid la una
şi o să îţi spun.
Îţi vorbeşte "leul maiestuos".
Eu voi fi "leul maiestuos".
- Acum mai vii de acasă. - Nu o să îţi spun aşa.
Nu-mi place ce aud. Va trebui să îţi cer un motiv.
Fiindcă nu eşti o felină din junglă şi e al dracului de penibil.
Are dreptate.
Ar trebui să îi găsim şi lui una.
Ce zici să îţi spunem "Sf. Nick"?
Mi-aţi rostit numele de vreo patru ori până acum.
Veniţi odată la maşină ca să putem pleca.
A venit cineva. A venit cineva.
... fără "leul", să rămână doar "maiestuosul"?
- Am adăugat şi "-ul". - E bestial.
Încetaţi odată cu numele de cod.
Două maşini tocmai s-au oprit în parcare.
Ia-ţi degetul de pe...
Dumnezeule!
O tipă foarte atrăgătoare a parcat în locul Juliei.
Cred că Julia intră în clădire.
Ia-ţi dracului degetul de pe buton...
Idioţii dracului.
Ştii ceva? Nu e vina mea.
Nu e deloc vina mea.
Nu am făcut nimic ilegal. Pot pleca de aici.
Pot pleca direct acasă.
Nu, nu pot face. Nu pot face.
Mă vor turna.
În regulă, acum ieşim.
Găinile şi-au părăsit cuibul. Doamne, Doamne.
- Nu coteţul? - Ce?
"Doamne, Doamne" chiar sună bine.
Ştiu. Drace!
Lăsaţi mâncarea acolo,
apoi vom aşeza în cerc scaunele astea.
Dale!
Kurt!
Doamne, eliberează-ne...
Drace! E o sectă!
... de dependenţa noastră de sex pe care nu o putem schimba...
- Dependenţă de sex? - Da, despre asta vorbesc.
Marfă!
Sunt foarte mândră de voi că aţi venit azi aici.
Drace!
Cum merge treaba?
Bună. Merge...
... ştii tu.
Am probleme.
Scuteşte-mă.
Bine.
... ceva ce li s-a întâmplat săptămâna aceasta.
L-am găsit pe domnul acesta pierdut pe hol.
Drace! L-au prins pe Nick.
Zice că ştie că are probleme.
Da.
Cu toţii avem probleme.
Nu trebuie să-ţi fie frică. Eşti în siguranţă aici.
Bine.
Scuze că am întârziat.
Salut, frate!
Toby, ce-ar fi să iei un scaun şi să-l aduci în cerc,
pentru ca tânărul acesta să ni se alăture?
Da...
Frate...
Cum te numeşti, dragule?
Eu sunt...
Eu sunt Blanston.
Bună, Blanston.
Bună.
Pentru un tip căruia nu îi plac numele de cod...
- Inspirată alegere. - Îmi place.
E revigorant să vezi o faţă nouă în grup.
Apreciez.
Nouă şi drăguţă.
Uşurel, Julia.
Blanston, ai vrea să ne spui
ce te-a îndemnat la recuperare?
Bine.
Chiar am o problemă foarte mare.
Am tras foarte mult la măsea.
Crede că e un grup pentru "Alcoolici Anonimi".
Mă întâlneam cu băieţii.
De multe ori, ajungeam cu faţa în jos.
Înghiţeam foarte multe, uneori chiar şi câte două odată.
Ştiţi voi...
Tu ştii despre ce vorbesc.
Deci, dependenţa ta sexuală,
e de natură homosexuală?
Dependenţa mea sexuală? Dependenţa mea sexuală e...
Ce-ai zis?
- Îţi place să ţi-o tragi cu masculi. - Nu.
Dependenţa mea sexuală ţine de femei.
Sunt dependent de femei.
Plictisitor!
- Trebuie să urinez. - Ce?
Trebuie să urinez, am emoţii. Scuze.
- Du-te, urinează! - O să fac mult zgomot.
Nu, ţine-ţi scula în closet.
- Să stau jos şi să fac? - Da, da.
- Nu ajunge. - Ce?
Nu ajunge. Ar trebui?
Nu ştiu dacă ar trebui, dar...
- O să ridic capacul. - Da, ridică-l.
- ... şi bagă-ţi scula în closet. - Dumnezeule!
Am terminat.
- Rahat! Scuze. - Nu-i nimic.
- Scuze, mereu trag apa. - Nu-i nimic.
- O să mă spăl pe mâini. - De ce te mai speli pe mâini?
- De ce te speli? - Mereu mă spăl.
- Dar ai mănuşi. - Poate că au intrat microbi.
- Bine, dar în linişte. - O să mă simt mai bine.
Dumnezeule, Dale! Opreşte-te!
Nu ştii absolut deloc să te furişezi.
- E scârbos dacă nu te speli. - Acum şi mie îmi vine.
- Trebuie să faci? - Da.
Joci golf cu cealaltă mână?
- Nu fluiera! - Trebuie! Doar aşa pot face!
- Ascultă... - Tu de ce ai tras apa?
- Se întâmplă. - De ce?
- Din obişnuinţă... - Drace.
- Ce e...? - Vine! Ascunde-te!
Dar a existat odată... A fost odată... Vai de mine!
Dacă totul rămâne între noi,
aş vrea să mă scap de povara asta.
Cred că a intervenit ceva. Să nu cazi pe mine.
Stai liniştit. Mă pricep la parkour.
I-a captat atenţia.
Eram un băieţel.
- Câţi ani aveai? - Nu ştiu. Tânăr.
- 14, poate? - Cred că da.
Doi băieţi de 14 ani în tabără,
şi neştiind ce facem...
Doar...
... luptându-ne.
O tabără de lupte.
14.
Frumos.
Vorbeşte serios?
Nu ştiu. Dar dacă e pe bune...
- Bravo lui, nu? - Absolut. E grozav.
Aveaţi uniforme strâmte?
- Izmene? - Aşa se numesc?
Exact. Izmene.
Nişte izmene strâmte din spandex, cu o vedere clară spre
o zonă circumscrisă, să zicem?
- Vai de mine. - Mă înfierbânt?
Poate că ar trebui să povestească şi altcineva.
- Nu, nu. Să revenim la puţulică. - Poftim?
Cum era puţulica acestui băiat...
Avea venişoare? Era netedă?
Ca un căpşor de ţestoasă. Ca gâtul unui furnicar.
Nu ştiu... Normală.
- Penis amator? - Eu nu aş spune aşa, dar...
E bine să ai un amic gay în grup, nu?
Absolut. Dă culoare grupului.
Penisul acesta şi-a găsit vreodată
- adăpost în gura ta? - Iisuse.
Julia, nu. Nu vei mai face şmecheria asta încă o dată.
- Ce şmecherie? - Să se culce cu un homosexual.
Pe bune? Mereu vrea ce nu poate avea.
Calmaţi-vă, bine? Nici măcar nu e gay. A cunoscut o sculă când avea 14 ani,
- care nici măcar nu i-a ajuns în gură. - Dacă m-ai lăsa să termin...
- Deci ţi-a ajuns în gură până la urmă. - Mă întrebi dacă am supt-o?
Ştiu asta. Numai că eu vreau să te aud cum spui.
Blanston, nu trebuie s-o spui.
- Roz, taci din gură, te rog! - Da, taci şi lasă-l să ne povestească!
- Deci ai supt-o? - Spune "da", te rog.
Vrei să ştii dacă am supt scula aia?
Ai supt-o ca pe o îngheţată?
- Vrei răspunsul? - Să-l aud, Blanston.
I-am supt scula, boaşele,
şi i-am lins şi dulcea lui găoază!
Exact asta ai făcut! Pentru că eşti incredibil de homosexual!
Sunt super gay! N-am fost niciodată hetero!
Ştii unde nu am mai fost niciodată? Într-o femeie.
- Şedinţa s-a terminat. - Toată lumea afară.
Fir-ar al dracului!
Haideţi! Repede.
Ne vedem mai târziu. La revedere!
Julia, laşi dependenţa să te acapareze.
Du-te dracului, Roz. Oricum nu te place nimeni.
Bine.
Să te pregătim pentru perforare!
- S-o facem! - Ai mai făcut-o pe scaunul dentistului?
Nu, am vrut mereu să i-o trag dentistului meu,
dar e bărbat.
O să te fac să uiţi complet de el.
Du-te tu să pregăteşti scaunul!
Eu am o urgenţă la baie!
Poţi să faci pe mine!
Ei bine... E vorba de...
Şi...?
E prima dată când fac asta,
aşa că vreau s-o iau uşurel.
Cum vrei.
Ce gălăgioşi sunteţi! Să mergem!
Ne pare rău!
Felicitări, amice! Sunt foarte mândru că ai recunoscut!
Nu sunt gay. Vin şi eu imediat, da?
Ce? Haide!
Mă gândesc că ar fi puţin cam suspicios dacă dispar,
aşa că o să termin diversiunea.
- Nu, trebuie să plecăm! - Credeam că eşti gay!
Nu sunt gay! Ieşiţi! Vin şi eu imediat!
Înţeleg. Eşti bisexual.
Nu sunt bisexual.
Nici bisexual?
Ai vreun "S"?
- "S". - Îmi trebuie un "S".
Ce zici de ăsta?
Ai un "S" mai înfricoşător decât ăsta?
Da, da. Am unul. Uite!
E dintr-un articol despre "coşmarul mireselor".
Ăsta e bun.
Pot să-ţi citesc ce am scris până acum?
Da, sigur.
"Daţi-ne cei 500.000 de dolari,
altfel băieţelul moare!"
"Aveţi 24 de ore!"
Rahat. Aş vrea să i-o citeşti chiar tu.
Vocea aia e foarte înfricoşătoare.
De aceea voiam litere înfricoşătoare,
sperând că el...
... va auzi vocea asta când va citi.
- Dar de ce "băieţel"? Nu are 6 ani. - Nu vreau să zic "Altfel, adultul moare".
- Ai perfectă dreptate. - Nici măcar nu e...
- Mai trebuie doar să le lipesc. - Super.
- Primul model, ultimul model, nu? - Ca să vezi... Bună treabă.
Trebuie să-ţi spun ceva. Nu vreau să par impertinent.
Cred că ne pricepem foarte bine la asta.
Suntem extrem de pricepuţi.
Nici eu nu am vrut să spun ceva,
- dar îmi place mai mult decât crima. - Mult mai bine!
Ne-am găsit stilul.
- E distractiv. - Să ştii că e.
Nimeni nu e rănit sau altceva.
Mereu am vrut să creez un bilet de răscumpărare.
Gata. Să mergem.
Fir-ar al dracului!
Ştiam eu că trebuie să le lipesc.
Vorbeşte-mi! Cum a fost?
Aşa ceva nu am mai întâlnit până acum.
Ce, o femeie?
E atât de libertină. Îşi preţuieşte mult corpul.
Toată energia aia sexuală
provine dintr-un loc plin de tandreţe, înţelegi?
Se numeşte vagin, Nick.
Vă rog să nu vorbiţi aşa!
Haideţi să mergem!
Ia auzi-l ce vorbeşte! Ce protector e!
Parcă te-ai îndrăgostit de ea.
Te-ai îndrăgostit de ea, Nick?
- Nu, Dale. - Ai aşteptat prea mult.
- A fost un moment lung de tăcere! - Ai făcut o pauză lungă!
Nu sunt îndrăgostit de ea. E ridicol.
Mi-a oferit o experienţă foarte bogată şi pozitivă.
Da? Mai plăcută ca cea din tabăra de lupte?
Frate...
Frumoasă casă.
Are de unde.
Bravo lui.
- Haideţi să vedem ce opţiuni avem! - Respiraţi şi plecaţi!
Nu putem parca în faţa casei lui pur şi simplu.
Vrei să cari un tip inconştient până la capătul străzii?
Ar fi mult prea greu! Haideţi!
Bine zis.
Staţi.
Nu puteţi intra pe uşa din faţă!
Vrei să te calmezi? Avem un plan.
Avem un plan. Stai liniştit.
Da? Ce tare!
Mă simt mult mai bine.
- Eşti pregătit? - Da.
Priveşte! Hai!
Drace.
E închisă.
O uşă încuiată nu făcea parte din plan?
Erau şanse de 50/50 să fie deschisă.
Cum aşa?
- E încuiată sau deschisă. - 50/50.
E matematică de bază. Ce-i cu tine în seara asta?
Dă-mi cardul tău de credit!
Planul B are legătură cu un card de credit?
Planul vostru e groaznic.
Matematica ta e groaznică. Asta e problema.
Stai. Dacă e înăuntru?
Cum ne asigurăm cu nu e?
Nu ştiu. Ce-ar fi să sunaţi la sonerie?
- Îmi place! Super. - Nu! Nu face asta, Kurt!
Drace! Tu glumeşti?
E întuneric înăuntru. Nu cred că e nimeni acasă.
Nu mai apăsa!
Auziţi asta?
Cunosc melodia asta.
E o melodie, nu?
Ce melodie e?
Nu, nu.
- Cine cântă? - Badfinger.
Linişte!
V-a ieşit de minune!
Tăceţi dracului din gură!
De ce ţipi?
Faceţi-mi o favoare. Grăbiţi-vă!
Deschideţi odată uşa din faţă
ca să plecăm dracului de aici.
Drace!
Ce "drace"? Ce-ai făcut?
- Avem o problemă. - Stai aşa.
Vezi? Acolo?
La naiba!
Acolo e. Se holbează la noi.
Acum ce urmează?
Cred că punem în aplicare ideea ta
şi plecăm naibii de aici.
- Să mergem. - Nu, nu.
Cardul meu e acolo.
Sună-i să ţi-l anuleze. Nicio problemă.
Îţi trimit unul nou peste noapte.
Nu! Când vor găsi cardul de credit,
vor şti că am fost aici.
- E simplu. - Drace.
Teoretic, vor şti că tu ai fost aici!
Plecaţi! Maşina!
- Ce faci? - Mă camuflez.
Aia e soţia lui?
Nu. E o Honda Civic din '93,
şi are haine de la spălătorie.
Aş spune că e menajera lui.
S-a însurat cu menajera lui?
Frumos.
Dle Rex! Sunteţi acasă?
Sunt eu, Kim Song!
V-am adus hainele de la spălătorie!
L-am luat!
Are gust, nu glumă.
Mi s-a îndoit, la naiba!
Linii curate, pete de culoare.
Să mergem.
Ce?
Tocmai am intrat. Să rămânem.
Da, la fel şi ea. Să plecăm dracului de aici.
Renunţăm la plan, omule?
Înapoi! Înapoi! A venit!
De ce? Cine a venit?
Dl Rex.
Drace!
Kim?
Eşti aici?
Bună, Kim. Mi-ai adus cămăşile?
Da, dle Rex. Vi le duc sus.
Super.
Kim. Kimbo.
Uită-te puţin aici!
Îmi spui ce vezi?
Vei lăsa mizeria asta în chiuveta mea?
Apa?
Da. E plin de picuri de apă.
Nu ştiu în ce colibă de paie ai crescut tu,
dar asta e dezgustător.
Dar e doar apă.
Bine, bine.
Atunci tu eşti doar concediată.
Îţi pierzi slujba.
Îmi pare rău pentru tine!
La revedere!
Uită-te la tine!
Iar te-am păcălit!
Ce faţă mohorâtă ai!
Credeai că o să te dau afară
de ziua ta?
Ţi-ai ieşit din minţi, dră Miyagi?
Vino aici.
La mulţi ani!
Ţi-am luat ceva!
E un model bun.
E cel mai bun. E Cadillacul desfundătoarelor.
Îl foloseşti doar aici, da?
- Să nu-l duci acasă! - Nu.
Salut, omule!
Nu, nu. Încerc să o înveselesc pe menajera mea.
E ziua ei.
Kim. Acum, pe bune...
Poţi să menţii uscată chiuveta de acum înainte?
Da, dle Rex.
Care-i treaba?
Nu, dă-o naibii, omule.
Kim.
Omule, încerc.
Tata nu vrea să îmi dea bani.
Ce face?
Dumnezeule! Ce face?
- Dumnezeule. - Kurt, Kurt, Kurt.
Ce? Ce?
Rahat! Asta e mişcarea mea!
Face ce am făcut eu!
Nu-mi vine să cred că face asta!
Dar nu o face suficient de adânc.
O amatoare!
Gata, a terminat. În regulă!
Kimchi!
Uite-l!
Nu!
O să se spele pe dinţi!
O va face! O va face!
Fă-o!
Da, da, da!
Curăţă-i frumos, nemernicule!
- Ce satisfăcător e! - Acum ce facem?
Ce facem acum?
Aşteptăm să se bage în pat.
Dale porneşte gazul, da?
Am biletul de răscumpărare.
Nu acum. Opreşte-l!
A spus: "Dale, porneşte gazul."
Nu. Am spus: "Dale porneşte gazul."
Ai spus: "Dale, porneşte..."
Opreşte-l! Nu putem inhala gaz!
Voi pune biletul pe...
Opreşte-l!
- Încerc. Cred că s-a stricat! - Îţi baţi joc de mine?
Dă-mi-l mie.
L-am scăpat de câteva ori.
Cred că l-am stricat. Vezi?
Nu se opreşte.
- Hai să ieşim dracului de aici! - Să ieşim?
Ce tot vorbeşti? E chiar acolo.
Scoate bidonul de aici!
- Nu râde! - Ce faţă ai!
Ce e aşa de haios?
Ce faţă are!
Trebuie să-ţi vezi faţa!
Gazul. E de la gaz?
Nu, nu, nu.
Adunaţi-vă!
Da, e de la gaz.
E destul de tare!
Adună-te tu!
Încercam să-l lovesc pe el!
Băieţi!
Nu, nu, nu.
Sunt bine. Sunt bine.
Hai să...
Drace. Kurt. Telefonul.
Îţi sună telefonul.
Unde suntem?
Opreşte-l!
De ce mă sună soţia ta?
Rahat! Rahat!
Probabil că e panicată. Nu am ajuns acasă aseară.
Omule, ia-ţi capul dintre picioarele mele.
Uite ce privelişte are ziua!
Tu glumeşti? Incredibil!
Cred că a plecat. Patul e făcut.
Ar trebui să verificăm.
Rex!
Dale!
Aveai vreun plan dacă răspundea?
- Nu m-am gândit la toate. - Normal că nu.
Eu aş fi tăcut.
Eşti şi mai tăntălău dimineaţa.
- De ce te stresezi? - Să mergem.
- 50% şanse că a fost aici. - Da.
Stacy îşi va ieşi din minţi
- când ajung acasă. - Dale, fă-mi o favoare.
Ce fel de tată nu vine toată noaptea acasă?
Taci din gură odată!
Dacă scăpăm din situaţia asta
numai cu problemele tale domestice,
atunci ne putem considera norocoşi.
Am fost pe muchie de cuţit acolo.
Era cât pe ce să luăm cea mai proastă decizie posibilă.
Da, aşa e. Ştii de ce?
Dacă deschidea debaraua şi ne vedea acolo,
eram la închisoare acum.
Suntem foarte norocoşi.
Ce mama naibii e cu noi?
Să vă spun ceva.
Dacă nu apăreau câteva piedici pe drum,
- am fi reuşit răpirea. - Nu.
Noi nu suntem criminali!
Nu ne pricepem deloc! Suntem nişte tipi normali.
Îmi place baseballul, port pantaloni.
Vom fi iar sclavi!
- Nu e nicio ruşine. - Sclavi, amice.
- Sclavii sunt buni. - Mă simt uşurat, să ştii.
Ca şi cum mi s-a ridicat o greutate de pe umeri.
Aşa e.
E bine. Începem de la zero,
iar totul va fi...
Vă sun mai târziu!
Vă rog, nu mă ucideţi!
- Drace! - Drace!
Ce mama dracului e asta?
Ce-am făcut?
L-am răpit în timp ce eram inconştienţi?
Şi apoi? Ne-am întors în debara
şi am adormit? De ce am face asta?
Ce?
Plânge?
Cea mai tare!
Ce bună a fost!
Ajutaţi-mă!
Trebuia să vă vedeţi...
Nu am putut să...
Ce feţe aţi făcut!
- Dumnezeule! - Salut, omule!
Ne-ai făcut-o!
- Ce se petrece? - Nu ştiu.
Dumnezeule! Băieţi! Mulţumesc!
De mult nu am mai râs aşa de bine.
Dumnezeule, a fost grozav. Pâinea lui Dumnezeu.
Încercam doar să facem o glumă.
- Fără alte planuri secrete! - Da!
V-am subestimat în totalitate!
Aveţi nişte boaşe foarte mari!
Vorbesc serios. Sunt impresionat.
Mă trezesc, vă găsesc pe voi trei în debaraua mea,
cu un bilet de răscumpărare şi cu un bidon de gaz pentru râs.
Mi-am spus: "Sfinte Sisoe!
Nemernicii ăştia mă vor gaza!"
Sunt pe punctul de a chema poliţia, dar mă gândesc: "Stai o clipă.
Poate că băieţii ăştia urmăresc ceva."
Vreau să mă aliez cu voi în chestia asta.
Despre ce vorbeşti?
Ce chestie? Despre ce vorbeşti?
Nu ştim la ce te referi.
Chestia asta. Răpirea mea.
Ca să fiu sincer, eu şi tata
ne-am cam certat în ultima vreme.
Refuză să-mi acopere nişte cheltuieli.
E o poveste lungă.
Oricum, sincronizarea voastră e perfectă.
Ăsta e un peşte-spadă?
Rex, suntem în regulă şi toate alea,
dar am hotărât să renunţăm la plan.
Noi nu suntem criminali.
Are dreptate.
Răpirea nu mai are loc. Bine?
Nu, nu. E valabilă.
- Ba nu e. - Ba da, este!
I-am trimis biletul de răscumpărare tatei!
Ce-ai făcut?
E genial. Cine a venit cu ideea "băieţelului"?
- Superb. - Mersi.
M-am simţit puţin jignit
că aţi cerut doar 500.000 de dolari pentru mine.
Doar atât valorez?
Nicio grijă!
Am mai pus un zero.
500 de milioane?
O tonă de bani!
5 milioane, băieţi.
5 milioane. Corect.
Da. 5 milioane.
1 milion pentru voi, 4 pentru mine.
Haideţi să găsim un telefon public să sunăm!
Da, Rex, hai să nu...
Apreciem generoasa ofertă,
şi îţi mulţumim foarte mult că nu ai chemat poliţia.
Dar vom refuza.
- Nu. - Ba da.
Cum puteţi să nu profitaţi de asta?
Nu vă cer decât să vă încheiaţi planul,
dar pentru o sumă dublă.
Plus de asta, acum e de o mie de ori mai uşor
fiindcă sunt aliatul vostru.
O să mă asigur că tata plăteşte.
Iar apoi, după ce mă "eliberaţi",
pot să le spun poliţiştilor că alţi 3 idioţi m-au răpit.
"Au fugit într-acolo."
Nu e cea mai proastă idee posibilă.
- E mai bună decât prima noastră idee. - Mult mai bună.
Ne laşi o clipă? Ce dracu'?
- Nu putem avea încredere în ăsta. - Puteţi avea încredere în mine.
Da, corect. Ce tot vorbim?
Normal. Ne-au mai tras ţeapă o dată.
Nu o să ne ardem din nou.
Mulţumim, dar nu, mulţumim.
E un "nu" categoric din partea noastră.
Deci, mersi, dar adios.
- Bine. - Vrei să te ducem cu maşina?
Cred că voi mai rămâne pe aici.
Voi încerca să scap de voi.
Şi să sun la poliţie.
- Şi ce să le spui? - N-ai decât.
- Nu te-am răpit. - Ba da.
- Ba nu. - Ba da, m-aţi răpit.
- Ba nu. - M-aţi adus aici.
Am încercat să scap de voi.
- Drace! - Zău aşa, omule!
Lucrurile s-au spart.
Ce mama...
Apoi m-aţi agresat.
Poftim?
- Tipul ăsta e sărit de pe fix. - Ce ne facem?
Rex, nu mai e valabilă răpirea.
Apoi m-aţi bătut.
Fără milă.
Sfinte Sisoe!
Îşi sparge singur faţa!
Avem un sadomasochist!
Apoi am ajuns aici, sus.
Am găsit telefonul ăsta. Am ridicat receptorul.
- Nu se poate. - Şi am format 9...
- Nu suna! - Gata cu glumele!
- ... 1... - Nu apăsa pe al doilea "1".
- N-o face! - Opreşte-te!
Nu ştiu unde mă duc.
Nici măcar nu ştiu unde se găsesc telefoane publice.
În parcul acela există nişte telefoane publice.
Bine.
Ce entuziasmat sunt!
Începe aventura! Cine e cu mine?
Ce energie negativă aveţi! Mă deprimaţi!
Băieţi, haideţi!
Poţi să te muţi mai încolo, te rog?
Nu. Stau la mijloc.
- E locul lui. - Acolo îi place, Rex.
Ştiu. Dar mă înghesui.
Acum îl înghesui pe tipul ăsta?
Ne forţează să-l răpim, iar acum îl înghesui?
Amice, calmează-te!
A fost ideea voastră să mă răpiţi. Îţi aminteşti?
Da, dar apoi ne-a venit ideea să n-o facem.
- Da, exact. - Eu stau la mijloc!
Dale, fă ce-ţi spune.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Ce confortabil e! E mult mai bine!
E o mare tâmpenie, să ştiţi.
Mă scuzaţi, dr. Harris.
A fost cineva în birou aseară?
Cei din grupul meu pentru dependenţa de sex, la ora 20:00.
Da.
Dar, dnă doctor, cineva a mai activat codul de la intrare înainte dv.
Serios?
Hai să verificăm noul nostru sistem de securitate!
Ăla e un homosexual. Ce ciudat!
Nu mi-a tras-o ca un homosexual. Ştii ce zic?
A plâns puţin doar.
Şi era foarte mulţumit de găoaza lui,
iar asta e ciudat.
E foarte ciudat.
Asta am crezut şi eu.
Ăla e... Dale?
Ce caută cu Kurt şi Blanston?
Să sunăm la poliţie?
Nu. Am eu grijă de ei.
Vizionare plăcută!
E un material foarte bun. Puteţi învăţa!
În regulă, sună.
Nu uitaţi... Rămâneţi fermi!
Fiţi serioşi! Veţi fi foarte duri!
Stai puţin. Ştie ce voci avem.
Trebuie să folosim un accent sau aşa ceva.
- Ştiţi ce zic? - Accente? Ridicol!
E o idee grozavă, Kurty.
Boulder Stream.
Cine e? Secretara?
Salut, pretenaş!
Dă-mi-l pe Bert Hanson.
Sigur, aştept.
Abia te-am sunat, am timp.
- Ce rasist eşti! - Foarte rasist!
Imită un accent sudic.
Sudic? Desigur.
Sudic, nicio problemă.
Hanson.
Hai să trăieşti, partenere!
Suntem domnii care ţi l-au răpit pe fi-tu, neică.
Şi tre' să vorbim ceva...
Sudic, nu un moşneag.
L-a imitat foarte bine.
Ascultaţi aici, netrebnicilor.
Nu am timp pentru prostiile voastre.
Ori încheiem aici discuţia,
- ori vă trag câte un glonţ în cap. - Tacă-ţi fleanca!
Nu ne sperii deloc. Băiatul tău e la noi.
Pariez că acum te-ai mai domolit.
De unde ştiu că băiatul meu chiar e la voi?
Tată!
Tată, tu eşti? Te rog! Sunt ţicniţi!
Mi-au spus că dacă suni la poliţie, mă omoară.
Te rog! Fă orice îţi spun!
Nu vreau să mor, tată! Fără poliţie!
Doamne!
Rex? Rex? Unde eşti?
Ia ascultă aici!
Va trebui să aduci 5 milioane de dolari în bani gheaţă.
Bancnote doar de 100.
- Nemarcate. - Nemarcate.
- Fără urme. - Fără urme.
- Şi fără pachete explozibile! - Aşa.
Altfel, îl vom sugruma pe băiatul tău
cu cea mai dură şi mai aspră bucată de funie
pe care o avem în depozitul nostru.
Ai înţeles? Ai 24 de ore până moare.
Da!
Aşa se face!
Băieţi, a fost grozav!
Ce amuzant a fost!
- Absolut. - Aţi fost incredibili.
Mulţumim pentru gustări, omule.
Le meritaţi.
Acum ce urmează?
Care-i planul?
Eu zic să ne întoarcem la birou.
Ne liniştim puţin.
Şi aşteptăm să vină trenul cu bani!
Dă mai tare! Ador melodia asta!
Chiar o facem!
Nu-mi place să vă stric distracţia,
dar, Rex, nu ai niciun plan pentru depunerea plăţii,
iar acela e momentul când oamenii sunt prinşi, nu?
Doamne!
Depunerea plăţii creează probleme
doar dacă e implicată poliţia.
Exact, omule!
Şi dacă sună la poliţie?
Asta n-ar fi bine.
E miliardar.
Nu-mi va risca viaţa pentru 5 milioane de dolari.
După interpretarea grozavă a lui Kurt...
... nu va suna la poliţie.
Interpretarea mea?
Dar a ta? Te-ai prefăcut foarte bine!
- Chiar crezi? - Ai fost grozav!
Nu-l mai linguşiţi atât!
Spuneam doar că fiecare s-a descurcat de minune.
Destinde-te puţin!
Gura! Gura!
E Stacy.
Dumnezeule! Am uitat s-o sun.
Bună, scumpo!
Unde naiba ai fost toată noaptea, Dale?
Uite ce s-a întâmplat!
- Am adormit la birou. - Serios?
Fiindcă aplicaţia mea de pe iPhone spunea cu totul altceva.
Mă înşeli, Dale?
- Eşti supărată şi... - Drace!
Fir-ar al dracului!
A sunat la poliţie! Ne-au prins!
"Prins"? Dumnezeule!
- Condu, sau intră în parcare! - Nu sunt prins, dragă.
Nimeni nu e prins în sensul negativ al cuvântului.
Prea târziu. Ne-a văzut Lupe. Parchează maşina.
Pune-ţi capul în poala mea!
Nu e nimeni la mine în poală!
E doar o chestie pe care bărbaţii o zic!
- Ce naiba se petrece? - Nu pot vorbi!
Ascunde-te! Ascunde-te!
Să ne dăm jos.
Să ne calmăm!
- Domnilor, e depozitul vostru? - Locul ăsta?
Nu ştiu. Oare chiar deţii ceva în viaţa asta?
E doar închiriat.
E vorba doar de material şi materie.
- Da, da. - Electroni, protoni.
Teoretic, da, el nostru.
Compania voastră a făcut
recent afaceri cu dl Bert Hanson?
Barb Fanson? Nu-mi sună cunoscut.
Nu-mi sună cunoscut numele.
Nu, nu am făcut.
Interesant!
Eu am auzit că lucraţi cu el,
iar lucrurile nu au stat prea bine pentru voi, băieţi.
- Acel Bert! - Bert Hanson!
Asta a spus?
Da, îl cunoaştem.
Am avut o neînţelegere.
Nu e mare scofală.
Suntem prieteni foarte buni cu el.
Sunteţi iertaţi.
Majoritatea cu care am vorbit spunea că e un nenorocit.
- Asta cred? - Se poate.
Ne e simpatic
şi nu credem că fiul lui merita să fie răpit...
Răpit?
Cine a zis ceva de vreo răpire?
Cred că tu ne-ai zis.
- Ba nu. - Te-am auzit când ai spus.
Nu-i adevărat.
- Şi eu am auzit. - Ai spus "răpire".
La care eu: "ce cuvânt ciudat".
Ar trebui să fie "răbire".
Ba nu, nu am spus. Am spus aşa ceva?
- Cred că aţi spus, dle. - Eşti sigur?
M-am pierdut puţin în toată pălăvrăgeala lor,
dar sunt destul de sigur.
Bine. Poate că am spus.
A fost o săptămână lungă.
- Ţinem legătura! - Da, da.
Oricând doriţi. Nu vă faceţi griji,
fiindcă important e că aţi spus-o.
Nu mai vorbi! Nu mai vorbi!
Ai vorbit destul!
Ce faci? Vino înapoi!
Vino! Mergem pe aici!
Nu vreau să-mi mulţumeşti.
Vreau să te duci acasă şi să te bucuri de familia ta.
Bucuraţi-vă de restul zilei!
Meritaţi!
Poliţia făcea doar o verificare,
se asigura că închidem depozitul noaptea.
Vor siguranţă în cartier!
Sunt nişte eroi!
Bun. Am avut grijă de toate.
Toată lumea a plecat.
O ia razna.
Am spus clar că viaţa mea e în pericol.
Cu toate astea, a sunat la poliţie.
Da.
Din moment ce a făcut-o, e evident
că nu vom putea continua scamatoria asta.
5 milioane nu înseamnă nimic pentru el.
Bănuiesc că sunt mai preţioase decât viaţa mea.
Sunt fiul lui, pentru Dumnezeu.
Frate, e un smiorcăit.
Ce albaştri i se fac ochii când plânge!
Îmi pare rău. E foarte jenant!
Nu, nu, nu!
Avem hârtie igienică.
Ascultă-mă! Doar pentru că tatăl tău a sunat la poliţie...
... nu înseamnă că nu te iubeşte.
Bineînţeles că nu!
Sunt sigur că a fost doar un impuls.
- Absolut. E ceva natural. - E speriat.
E confuz.
- Dale e şi el tată. - Sunt tată.
Îţi imaginezi dacă cineva i-ar fi răpit o fetiţă?
Nu. Nici nu vreau să-mi imaginez.
Ai suna la poliţie instantaneu.
- Nu, nu cred că aş suna. - Nu?
Nu mi-aş asuma riscul.
- Asta e o altă situaţie. - Îmi pare rău, omule.
A fost un exemplu prost.
Poate că dacă rămâi singur o să îţi revii.
Hai să ieşim afară şi să-l lăsăm puţin singur.
Bine. venim înapoi, numai să nu faci nimic nechibzuit.
Frate...
Îmi pare rău pentru el.
Ştiu. Tu glumeşti?
Păcat de el.
Mare păcat!
Vă bateţi joc de mine?
Tatăl lui l-a vândut pe...
Sincer, cred că era o nimica toată pentru el.
Tipul e foarte bogat.
Aşa ceva m-ar devasta.
- Fii puţin mai empatic, Nick. - Da.
Ştii care-i treaba? Tu îi porţi pică. Asta faci.
Te stresezi prea tare. O să faci caner.
- Nu vreau asta. - Uită ce-a fost.
Nu suntem în trecut. Suntem în prezent. Iar voi...
Despre ce vorbiţi?
Vă comportaţi de parcă aţi suferi de sindromul Stockholm.
- Ce-i asta? - Fusul orar?
Ţi se pare că sunt obosit?
Nu mi se pare.
- Mie nu mi se pare că eşti. - Sunt bine.
Sindromul Stockholm se referă la împrietenirea cu răpitorii, idioţilor.
- Da. - Bine.
Aşteaptă puţin.
- El e ostaticul. - Da.
Deci, teoretic, asta înseamnă inversul sindromului Stockholm.
Şi nu suferim de asta.
Doar că e un tip care se face
foarte, foarte plăcut.
- Îmi place mult de el. - Se face plăcut.
Tipul e un învingător!
Asta aşa e.
E frumos să petreci timpul şi cu învingători.
Mi se pare corect, Nick.
Uitaţi ce vom face...
Vom intra şi îi vom spune
că poliţia nu a făcut niciodată parte din acest plan.
Şi totul se termină aici. S-o facem.
- Stai şi ascultă-ne puţin. - Nu poţi vorbi nimic cu el.
A fost o idee minunată.
Nu a mers.
Cel mai bine ar fi să punem capăt situaţiei,
iar tu vei spune poliţiei
că tipii care te-au răpit au dat înapoi şi te-au lăsat să pleci.
- Au plecat de mult. - Nu toţi au dat înapoi.
Nu e momentul acum să renunţăm.
Eu zic să tăiem un deget, îl trimitem prin poştă
şi dublăm răscumpărarea.
Acum mai vii de acasă! Aşa da!
Nu al meu. Nu degetul meu.
Niciun deget. Păstraţi-vă degetele!
Renunţăm acum!
Nick! Nick! Haide!
Nick, uită-te la mine.
Omule, dacă renunţăm acum, eu mă descurc.
Înţelegi? Dar voi...
Angajaţii voştri, pentru Dumnezeu...
- Băieţeii lui Dale. - Fete, Kurt.
Mersi, exact.
Cu toţii vor fi distruşi.
Nick, haide, omule.
Nu poţi renunţa de fiecare dată
când întâmpini o mică problemă.
- Exact! - Nu renunţa acum!
Trebuie să ai grijă.
Trebuie să-ţi revendici...
Trebuie să-ţi revendici! Revendică ce e al tău! Fă-te cunoscut!
Scrie-ţi numele pe el şi spune: "ăsta e al meu".
Şi revendică-l...
Cred că voi continua eu de aici, bine?
S-a prins! S-a prins!
Ştiu că îţi doreşti asta.
- Noi nu ştim, Rex ştie... - Rezolv eu!
Scuze, Rex. Scuze.
Haide, omule.
Ajută-mă să mă răzbun pe găozarul de taică-meu,
iar tu să primeşti un milion de dolari!
Sună superb, dar nu avem cum să reuşim.
Nu-i adevărat. Ce zici de asta?
Dacă ne punem minţile la contribuţie?
Dezbatem nişte idei.
Dacă nu găsim niciun plan de răscumpărare care să îţi placă,
renunţăm la tot.
- Şi atunci ne laşi în pace? - Ai cuvântul meu.
Dar dacă născocim un plan foarte inspirat,
atunci eşti alături de noi.
Nu pot opri pe nimeni să dezbată idei.
Bine.
Ne vedem sus, băieţi.
Vagin se scrie cu "G" sau cu "J"?
În regulă.
Să recapitulăm.
Mai întâi îl legăm pe Rex
într-unul din depozitele abandonate de pe strada 3.
Pe urmă îl sunăm pe Bert de pe un telefon necunoscut.
E împrumutat şi nedetectabil.
Du-te la banca de pe podul din strada 4 ca să laşi pachetul.
Distanţa nu e suficientă ca să depistez apelul.
La naiba!
Tipii ăştia sunt profesionişti.
Vreau un transmiţător în pachet.
Poliţia va trimite toate echipajele ca să supravegheze podul.
Pregătiţi armele. Ochii-n patru.
Procedaţi tactic, echipă roşie.
Aşa!
Dar când ajunge acolo,
găseşte telefonul necunoscut pe care l-am lăsat eu acolo înainte.
Pe urmă sunăm de pe un alt telefon necunoscut
şi îi spunem să se deplaseze în centru.
Alo?
Vei parca în garajul
de sub hotelul Mandrake, în locul 4421.
Acolo vei găsi o geantă roşie.
Vei pune banii în această geantă
vei ieşi din parcare şi vei aştepta să-ţi transmitem locaţia.
Şi îi spunem că dacă îl urmăreşte cineva,
fiul lui va da ortu' popii.
Când Burt va ajunge la subsol,
poliţia va pierde semnalul microfonului său.
Dar când ajunge, în loc să găsească o geantă,
vă găseşte pe voi trei... Deghizaţi, înarmaţi, periculoşi.
Dar pistoalele nu sunt încărcate, nu?
Sigur că nu. Nimeni nu va fi rănit.
Apoi îi spun să-mi dea jacheta lui şi cravata.
BANII SUNT ÎNCĂ LA MINE ŞI MĂ ÎNDREPT SPRE LOCAŢIE
Imediat ce poliţiştii încep să se alarmeze,
tata iese cu geanta roşie,
aşa cum a fost instruit.
Dle, a revenit semnalul.
Slavă Domnului.
Numai că nu va conduce tata.
Ci omul nostru.
- Îl urmărim, domnule. - De unde ştii că e el?
Banii sunt încă la mine şi mă îndrept spre locaţie.
Presupun că el e. Nu-l pierde.
Voi conduce până în arena "Staples".
Kings vs Vancouver. Un meci pe cinste.
Locul va fi plin de oameni.
Poliţiştii vor fi cu ochii pe bani
şi vor aştepta ca răpitorii să primească pachetul.
Hanson a lăsat pachetul. Nu-l pierdeţi din ochi.
El e! Imobilizaţi-l!
Rămâi jos!
Fir-ar al dracului!
Până când poliţiştii îşi vor da seama de înscenare...
... Kurt va fi dispărut.
Iar Nick şi Dale dispar cu banii.
Şi, într-un final, sunt salvat din răpirea infernală.
Vă mulţumesc. Unde e tata?
Tată!
Iar după o săptămână, după ce se liniştesc lucrurile,
noi vom fi lângă piscină, împărţind banii.
Plouă cu bani!
Avem o grămadă!
Uite ce avem noi aici! Cui îi este sete?
Cine vrea tequila?
Dale!
Ia-ţi copiii afurisiţi din piscină.
Lasă-i să se bucure de piscină şi de bani.
Nici măcar nu au voie în piscina asta. Există piscine pentru copii.
Nu mă pot răzgândi! Sunt în fantezia mea!
Băieţi! Băieţi!
Să nu ne certăm, bine?
Am întocmit un plan genial.
E inteligent şi creativ.
Nu încetaţi să mă uimiţi.
Sunt mândru de voi.
Mersi, omule.
Cel mai mult, tu ai contribuit.
Ba nu, Nick.
Nu-i adevărat. A fost o muncă în echipă.
Tu ai inventat faza cu garajul,
cu pierderea semnalului. A fost foarte bine.
A fost genial.
Kurty a venit cu ideea telefoanelor necunoscute.
Din GTA am învăţat.
Genial!
Iar Dale...
Eu am venit cu tiroliana
cu trambulina şi cu skateboardul.
Nick a refuzat planul ăsta, dacă îţi aminteşti.
Da... Nu a fost o idee bună.
A fost o idee proastă, sincer.
Dar ai avut multe idei proaste care au condus la idei bune.
Iar asta te face valoros.
Mersi, omule.
În regulă, Nick. Promisiunea e promisiune.
Dacă tu crezi că nu va funcţiona, renunţăm.
Tu decizi, amice.
De unde facem rost de telefoane nedetectabile?
Aşa te vreau!
Ăsta-i omul nostru!
Plătite online.
100% nedetectabile.
Am înţeles. Mulţumim, omule.
Mult noroc, băieţi.
De ce ai râs?
V-am urat "mult noroc".
Dar ai râs într-un mod sinistru, Nenorocitu'.
A fost puţin cam sinistru.
Eu nu spun asta.
Mă gândeam doar că poate
v-ar prinde bine un sfat.
- Ce previzibil! - Nu, mersi. Ne descurcăm.
Atunci plecaţi dracului de aici.
Exact, asta a zis. "Plecaţi dracului." Să mergem.
- Stai puţin. - Nu-mi place ce aud.
Acum vreau să aud ce are de spus.
- Vrei să auzi? - Tu ştii ceva.
L-ai convins pe unul. Spune-i.
O să vă coste 51% din acţiunile companiei.
Ţi-ai pierdut minţile!
O să vă coste 2% din acţiunile companiei.
E foarte ciudat cum negociezi.
Probabil că mâine nu va mai exista. Poţi avea 2%.
Aş vrea ceasul înapoi.
Uitaţi care e sfatul, băieţi...
Cu toţii sunteţi criminali.
- Nu e niciodată un sfat bun. - Nu văd care e sfatul.
Nici măcar nu e adevărat.
Nu suntem criminali.
Tăceţi dracului din gură!
Nu puteţi realiza o crimă şi să scăpaţi.
De fiecare dată când veniţi aici, sunteţi ceva de genul:
"suntem doar nişte tipi fericiţi şi norocoşi.
"Încă o dată,
"ne aflăm într-o belea, nu din vina noastră,
şi nu ne putem descurca singuri."
La dracu' cu porcăria asta!
Sunteţi nişte criminali.
Aţi încercat să vă omorâţi şefii. Unul dintre ei a fost ucis.
Acum vreţi să realizaţi o răpire?
Voi trei sunteţi cei mai ţicniţi
criminali din câţi am văzut în viaţa mea.
Vreţi să vă iasă treaba?
Trebuie să vă comportaţi astfel.
Pe bune.
Ce penibil!
Încercam să mergem cu încetinitorul, tipule.
- Haide, omule. - Uşor.
- Nu, s-a terminat. - Unde te duci, Nick?
O idee prostească.
Mă simt umilit.
Ce părere ai, Nick?
- Să mă bat puţin mai mult? - Nu, nu.
Nu e nevoie să te loveşti.
Ar trebui să continuăm
şi să sunăm, bine?
Înainte să-i dăm bice, pot să spun ceva?
Nu sunt prea bun la asta.
Mama mea a murit când aveam 4 ani...
Când eşti crescut de Bert Hanson...
Majoritatea prietenilor tăi sunt nişte căcănari.
Ştiu că eu v-am târât în toată treaba asta,
dar nu îmi pare rău.
Fiindcă... Sunt foarte bucuros că v-am întâlnit.
Vreau să vă dau asta.
- Ce e? - E un colţ real din "Predator".
- Filmul "Predator"? - Da.
Vreau să vi-l dau.
- Pe bune? - Da, jur.
Îţi place "Predator"?
Da, îmi place "Predator".
Kurty?
Da, şi mie îmi place "Predator".
Primul, nu al doilea.
Nick?
Nu mi-a plăcut "Predator" la început,
dar apoi, pe parcurs, mi-a plăcut.
Cred că "Predator" e pe cinste.
Ne referim la el sau la filmul "Predator"?
Nu mă pricep la metafore.
Hai să sunăm!
Mă pierdusem.
da.
Ai geanta cu bani?
Da, o am.
Vreau să te duci pe podul de pe strada 4.
Vei găsi o bancă pe la jumătatea podului.
Acolo vei lăsa pachetul.
Şi să aduci suma stabilită.
Să vii singur.
Dacă faci asta, fiul tău se va întoarce
acasă cât ai zice "peşte".
Va lăsa pachetul pe podul de pe strada 4.
Vreau ca fiecare cm să fie supravegheat,
dar să păstraţi distanţa.
Să nu fie prea mare. Ai înţeles?
Prioritatea ta e această geantă.
De fapt, viaţa fiului tău e prioritatea noastră.
Ştii la ce m refer.
Cred că ştiu.
Toată lumea are contact vizual?
Podul e încă liber, şefu'.
Se apropie Hanson. Ajunge în două minute.
"Lama" e pe poziţie.
"Maiestuosul", pe poziţie.
Eu sunt...
"Împuşcătura mortală" e pe poziţie.
"Împuşcătura mortală"?
Da, eu vreau să fiu "Împuşcătura mortală".
Atunci asta eşti. Grozav nume de cod.
Foarte frumos, Nick.
Uşurel! Nu folosim numele noastre reale
dacă folosim nume de cod, Dale.
- Atunci nu rosti nici numele meu, Kurt. - La mine a fost o greşeală.
Tu ai făcut-o dinadins.
Nu cred că a fost o greşeală.
Ce tot vorbeşti?
De ce vorbim la staţii dacă suntem în aceeaşi cameră?
Verificam echipamentul.
Nu trebuie verificat.
Are în mână o telecomandă!
Voiam să particip şi eu...
Nu am nimic de...
Staţi aşa. "Lama" vede ceva.
- A venit. - Da, da.
Începem!
Rahat! În regulă, "Împuşcătură mortală", sună-l.
Ce-i asta?
Cine te sună?
Nu ştiu. E un număr ascuns.
Drace!
- Alo. - Bună.
- Cine e? - Sunt eu, cretinule!
Ce naiba faci? Trebuie să suni pe telefonul nedetectabil.
Asta am făcut! E în mâna ta!
Trebuia să-l lipeşti sub bancă.
Ba nu... Stai puţin.
Rahat! Atunci el ce telefon are?
Bert are telefonul lui Kurt,
cu contactele noastre.
Şi toate pozele cu noi, de când eram prieteni?
- Îţi baţi joc de mine? - Uşurel, uşurel.
Încetează! Nu e mare lucru, nu?
Vom contramanda. O facem mâine.
- Dacă nu sunăm, nu-l va găsi. - L-a găsit.
- Da? Cum? - Am dat de dracu'.
Staţi aşa, am o idee!
O să sun pe telefonul tău.
Dacă va vorbi la el,
nu se va uita prin el şi nu va vedea toate contactele noastre.
- Care e numărul tău? - Nu-l ştii?
- Nici pe al meu nu îl ştiu. - Nici eu nu-l ştiu. Nu mă sun niciodată.
Le ştiu eu pe ale voastre. 323...
Atât îmi trebuie. Mă descurc de aici.
Gata! Acum sun!
Sună cineva.
"Roar", a lui Katy Perry. Tipii ăştia sunt încrezători.
Alo.
Se pare că lăcusta
şi-a găsit un fir de iarbă pe care să stea.
Alo!
Să terminăm odată, falsule cowboy.
Ascultă, trebuie să te deplasezi
la hotelul Mandrake.
Vreau să te duci la subsol, în parcare.
Să găseşti locul 4421!
Acolo vei găsi o geantă mare.
Umple-o cu bani!
Pe urmă vreau să te duci spre nord, pe strada Figueroa,
şi să aştepţi instrucţiuni.
Stai, stai.
Să nu crezi că nu ştim că poliţia e cu tine,
fiindcă ştim asta!
Bine?
Dacă vreun poliţist te urmăreşte în parcare,
personal îi voi îndesa un vătrai fierbinte atât de adânc
în fundul fiului tău,
încât îi vor zbura dinţii ca floricelele!
Vedeţi? Am revenit la planul iniţial.
Trebuie să-mi recuperez telefonul. Multe poze cu scule.
- Serios? - Nu toate ale mele.
Băieţi, cu traficul ăsta,
ar putea fi aici în mai puţin de zece minute.
- Cum stai, Kurt? - Aproape gata.
Unde sunt costumele de hamal?
- Ce? - Costumele de hamal.
Nu suntem îmbrăcaţi în hamali
când scăpăm cu banii? După ce ieşim din hotel...
Ce tot vorbeşti? Locul ăsta nici măcar nu are hamali.
Credeam că vom purta nişte costume grozave...
Nu, nu e niciun costum acolo.
Ce dracu' sunt astea, omule?
Nu e perioada Hallowenului. Doar atât am putut procura.
Nu sunt înfricoşătoare.
Băieţi, cum arăt?
- Tu cine naiba eşti? - Sunt eu, Kurt.
- Ştiu asta. - Arată oribil.
Nu arăţi ca Bert, ci ca Mark Twain.
Nimic din astea nu seamănă cu ce îmi imaginam eu.
Totul arăta mult mai mişto.
Nu, va fi bine.
Trebuie să arate bine de la distanţă.
Tu vei conduce, e noapte.
Haideţi! Să mergem! Să mergem!
Să facem ce trebuie,
s-o facem cu încredere şi totul va fi bine.
Am pornit.
Bună, băieţi.
Bună.
Eşti cazată aici sau...
E hotelul tău? Eşti cazată aici?
Sunt cu ochii pe voi de când
v-aţi infiltrat în biroul meu.
Nu ştiu ce se petrece aici,
şi nici nu-mi pasă.
Julia, ce cauţi aici? Ce vrei?
Cred că ştii ce vreau.
Nu, n-o să mă culc cu tine.
Târfa asta ţicnită nici cum nu vrea să înţeleagă.
Nu o să mă culc cu ea.
Arată puţin respect. Îmi cer scuze pentru asta.
- Tu glumeşti? - Nu-i spune aşa.
O să fiu scurtă şi la obiect.
O să sun la poliţie şi vă bag pe toţi la închisoare.
Nu face asta.
Asta dacă nu mă penetrează Dale.
De ce? De ce eu? Ce am atât de special?
Asta e o întrebare bună. Toată lumea se întreabă asta.
Tu ai colecţionat vreodată ceva, Dale?
Ce întrebare!
- Ce colecţionez? - O groază de lucruri.
Setul de enciclopedii?
Animăluţe de pluş, ceea ce e complet aiurea.
Figurine "Battlestar Galactica".
Vine. Colecţionez câte ceva. De ce?
Ei bine, eu colecţionez scule.
- Sclavi? - Julia.
- "Scule". - Da...
Uite aici.
Am o cameră de trofee plină de scule.
- Şi noi suntem acolo. - Termină.
Iar noaptea, când închid ochii,
mă gândesc la ele.
Le ordonez în ordine alfabetică.
Le curăţ de praf.
De ce sunt prăfuite?
Dar există o problemă, Dale.
Vezi tu spaţiul acela,
spaţiul acela gol, deasupra şemineului?
Îl vezi?
Lipseşte o sculă?
Locul e rezervat singurului bărbat
care a refuza aşa ceva.
De când aveam 11 ani.
Tu eşti ăsta, Dale. Everestul meu.
Apreciez asta. Serios. E chiar drăguţ.
Dar uite o idee. Prietenul meu, Kurt, adoră penetrarea.
- Ar putea să-mi ia el locul... - Categoric.
Aş putea şi cu degetul.
Te rog, nu! Pauză. Julia, cred că ştim cu toţii
că vorbeşte dependenţa din tine.
Iar dacă vrei ceva mai mult decât o simplă penetrare,
pot să-ţi promit ceva
plin de sentiment, de lungă durată.
Ce? Despre ce vorbeşti?
Despre noi. Ştii că vorbesc despre noi.
De noi? De noi toţi?
- Nu. - Asta e şi mai bine.
- Nu! - Cu atât mai bine.
- Julia. - Îmi place ideea asta.
Voi aveţi multe de băgat.
Eu am multe de primit.
Dar să vă asiguraţi că, la un moment dat,
aia va ajunge aici.
- Mulţumesc. - Ai înţeles greşit.
Mă duc să mă împrospătez.
De ce nu v-o sugeţi unul altuia ca să vă încălziţi?
- În regulă. - Ce faci?
Cum adică? Ne lasă să i-o tragem
- Nu o să mi-o trag cu nimeni. - Mulţumesc.
Sunt dispus să fac dragoste cu ea,
- dacă asta trebuie. - Tu vorbeşti serios?
Pot să împrumut lama asta?
Da. Fă-ţi de cap.
Vreo dorinţă? O linie subţire? Un triunghi?
Orice doreşti tu. Ne cam grăbim.
Nu vreau să-mi înşel nevasta. Îmi pare rău.
Nu, nu, nu. Nu o înşeli dacă faci asta ca să-ţi salvezi familia.
- Adevărat. - Bine?
Chiar crezi că Stacy şi fetiţele tale
te vor aştepta 30 de ani să ieşi din închisoare?
Nu am putea să întocmim un plan, totuşi?
Da, absolut. Am un plan. Uite cum facem.
Zone. Eu zic: fund, gură, păsărică.
Nu o pot penetra în păsărică. O să mă simt foarte vinovat.
Da, bine zici. Ce ziceţi de...
- Fund, gură, păsărică? - Aşa ar trebui.
Eu mă gândesc la o cale prin care nu trebuie să...
Stai, de fapt, asta sună bine.
Dacă ne tot schimbăm poziţiile,
- nu va mai şti care unde e. - Ca la alba-neagra.
Exact.
Pe urmă aş putea să-mi bag capul între sânii ei,
apoi să o plesnesc peste fund.
Cât timp nu o facem într-un mod
- pervers şi degradant. - Sigur că nu.
Vom fi la fel de sensibili ca dr. Phil.
- Nu ştiu dacă pot să i-o trag. - Ba poţi.
- Gândeşte-te la soţia şi la fetele tale! - Corect!
O să mă gândesc la fetiţele mele.
O pot face.
În regulă?
- Stacy! - Nu se poate!
- Cum m-ai găsit aici? - Eşti de mult aici?
"Găseşte-mi iPhone-ul"!
Ştiam că mă înşeli.
Nu te înşală. Nu vrem să mergem la închisoare, asta e tot.
Închisoare?
- Nimeni nu merge la închisoare. - Sigur că nu.
- Fiindcă vom răpi pe cineva. - Răpire?
Nu! În primul rând, tipul s-a răpit pe sine însuşi.
Şi ne-a forţat pe noi.
Dale nici nu vrea să audă de păsărică.
- Nici măcar nu vreau păsărica! - Am ales fundul de 2 ori.
Am spus că mă voi simţi foarte vinovat dacă aleg păsărica.
Stai! Gura! Gura! Nu mă ajuţi!
E o chestie foarte prostească, scumpo.
Nu se întâmplă nimic sexual aici.
- Nimic. - Haide, Dale!
Păsărica asta nu se va linge singură.
- Julia? - Stacy!
Şi bebeluşii.
Ce frumoşi sunt! Seamănă cu tine, Dale.
- Ascultă-mă o clipă! - Eşti bolnav!
- Nu sunt bolnav! - Să nu mă urmăreşti!
Pot să-ţi explic...
Târfă nenorocită!
Scuze. Nu voiam să se întâmple asta.
Bine, Julia. Vrei să ne-o tragem?
Da.
De fapt, de ce nu?
Căsnicia mea s-a terminat. Practic, sunt ruinat.
Ce-ar fi să-ţi fac vraişte păsărica? Sună bine?
- Nu, nu, nu! Gura - Eu sunt cu păsărica.
Nu, nu, nu. Sunt toate ale mele.
- Poftim? - S-o facem, iubito!
S-o facem la duş, da?
- Bun băiat. - Asta vrei?
E frumos şi umed aici.
Gata, băieţi.
Nu-mi pot salva căsnicia din închisoare, nu?
- Nu, nu poţi. - Grozav, Dale.
Să-i dăm bătaie.
- Am pierdut semnalul. - Rahat.
Să trimitem un echipaj?
Nu putem risca. Rămânem aici.
Hai să trăieşti!
Du-te pe acolo!
Ce dracu' e asta?
Nu vreau o gură spurcată.
Vreau doar geanta cu bani.
Arunc-o aici.
Nu o arunci. O împingi frumos.
- Mai fă-o odată! - E bine aşa.
Sfinte Sisoe!
- Ia te uită! - Am reuşit.
Ce geantă frumoasă!
De asemenea, vrem şi mobilul acela pe care l-ai luat
de sub banca de pe pod.
Ce?
Mobilul! Dă-ne mobilul!
Aruncă-i telefonul!
Acum sacoul şi cravata!
Dă-le jos şi dă-mi-le mie!
- A zis "nu"? - Cred că a zis "nu".
- Dar avem un pistol! - Nu mă face să-l folosesc!
Omului îi place să tragă.
Îmi provocaţi greaţă.
Din cauza voastră, America are probleme.
Toată lumea vrea cadouri.
Veniţi şi luaţi de la oamenii care îşi câştigă banii cinstit.
Gata cu vorbăria!
Omul are un pistol.
O să te împuşc în piept.
N-ai decât. Împuşcă-mă!
Nu ai boaşe!
Ba are! Are nişte boaşe mari!
O gură mare. Doar vorbele sunt de el.
Dumnezeule!
- Ce dracu'? - Dumnezeule!
- Ce-ai făcut? - Dumnezeule!
- L-ai împuşcat! - Ba nu!
- Ba da! - Nu trebuia să fie încărcat.
- Cum adică nu ai făcut-o?! - Nu e vina mea!
Staţi aşa...
Să vă fi văzut feţele
când aţi început să daţi vina unul pe celălalt.
Ce se întâmplă?
Vă joc o înscenare.
Nu, nu. Dar suntem prieteni acum.
Chiar suntem, dar ce răsturnare de situaţie, nu?
La început voiam să vă iau banii
şi să vă arunc în faţa autobusului.
Logic.
Dar când tata a sunat la poliţie
şi a dovedit că îl doare în cot de mine...
... m-am gândit... de ce să îi iau câteva milioane
când le pot moşteni pe toate?
Iar vina să cadă asupra voastră?
În câteva minute, poliţia va ajunge aici
şi va descoperi că l-aţi ucis pe săracul meu tată
cu un pistol pe care l-aţi furat din camera mea
atunci când m-aţi răpit.
E o minciună!
- Ştie. - Ştie.
Staţi liniştiţi, băieţi.
Rezolv eu situaţia.
Scuze, Rex. Dar te-am prins.
De ce să îi iau doar câteva milioane
când le pot moşteni pe toate?
Iar vina să cadă asupra voastră.
Şah mat, zdreanţă.
În regulă. Dă-mi-l.
Da, da. Corect. Scuze.
N-ai putut să-l mai ţii câteva minute?
A fost un cadou.
Nick, ai parcat Priusul pe aleea din spate?
- Da, Rex. - Ai cheile?
Poftim.
Sunt foarte mândru de voi, băieţi. Vorbesc serios.
V-aţi adunat. Aţi lucrat ca o echipă. Exact cum am plănuit.
Dale, ne-am amuzant foarte tare.
Apreciez mult. M-ai făcut să zâmbesc.
Nick, aş vrea să zâmbeşti mai mult. Uite ce mohorât eşti!
- Ia-ţi o vacanţă! - Destinde-te!
- Kurt, de tine îmi va fi cel mai dor. - De ce?
La revedere.
Prinde!
- Nu... - Fir-ar al dracului.
Scuze. Am priză bună.
Aşteaptă o clipă.
Rămâi pe loc!
Dale, zău aşa.
Crezi că ţi-aş da un pistol încărcat?
Drace.
Băieţi, serios, trebuie să plec.
Trebuie să mă duc să aştept să fiu salvat de poliţie.
Pe curând.
Îţi urez baftă!
Ai sângele tatălui tău pe pantaloni!
- Nu putem păstra nimic secret? - Ce prost sunt!
Îmi pare foarte rău.
- Eu ce-am făcut? - Eşti prieten cu el.
Tu mi-ai făcut cunoştinţă cu el.
Nu ne e frică de un pistol neîncărcat, Rex, cretinule.
Are gloanţe.
Are gloanţe? Doamne Dumnezeule!
Kurt, cât porţi tu? 32 la talie?
Sfinte Dumnezeule! O să ne violeze.
- Nu. - Vrea doar pantalonii mei.
Grozav.
Cea mai de rahat idee pe care aţi avut-o vreodată!
Nu-mi vine să cred că m-aţi băgat în asta.
- Tipul e mort! - Ştiu asta!
E mort! Trebuia să rămânem sclavi pe vecie.
Durează prea mult.
Rahat. Nu e vorba despre geantă.
Ci de plasare.
Interveniţi! Toată lumea să se mişte acum!
Te rog, ia-ţi pe tine pantalonii criminalului, Kurt.
Ce vrei să fac?
Să alerg în chiloţi?
De ce nu punem cadavrul în portbagaj?
- Avem 5 milioane de dolari. - Poliţia e peste tot!
Nu vom scăpa de data asta.
Luaţi geanta. Urcaţi dracului în maşină.
- De ce? - Îi vom conduce la depozit
înainte ca băiatul vostru să ajungă acolo.
Dacă îl văd liber, pe picioare,
s-ar putea să vă creadă. Să mergem!
Ia banii!
Flăcăi!
La naiba! Sunt idioţii ăia.
Ştiam eu că nu am zis nimic de vreo răpire.
Haideţi! Să mergem!
Sunt sigur că deja au în plan să ne urmărească, Kurt.
Nu ştii niciodată. Mai bine mă asigur, nu?
Cum stăm cu centura de siguranţă?
- Eu am. - Ar trebui să le punem.
Îmi daţi şi mie una?
Ţine-te de bord.
- Rahat! - Nu! Suntem pe contrasens.
Suntem pe contrasens! Întoarce! Opreşte maşina!
- Cui îi trimiţi mesaje? - Iubitei mele.
- Lasă-l jos! - Dacă nu-i spun unde sunt, o ia razna.
Tu vorbeşti serios?
Apropo, ce naiba căutai acolo în garaj?
Ce-ai zis?
- Sfinte Sisoe. - Care-i treaba?
Ai venit acolo ca să furi banii de răscumpărare,
- nu-i aşa? - Uite ce e! Mă grăbesc, nu fur!
Ce naiba înseamnă...
Ce căutai în garaj, Nenorocitu'?
În regulă, mă gândeam că există posibilitatea
să întâmpinaţi probleme cu pachetul
şi că tipul ăla v-ar fi ucis pe toţi trei.
Într-un astfel de scenariu,
mai bine ajung banii la mine decât la el.
- A pariat împotriva noastră! - Nenorocitule!
Onoram posibila voastră moarte.
- Ne onorai? - Ce suntem, samurai?
Aşteaptă! Trenul!
Trenul! Trenul!
Frumos!
Aşa scapi de poliţişti!
- Nu ar trebui să scăpăm de poliţişti! - Nu scăpa de ei!
Asta era ideea.
Acum mergem înapoi.
Aş vrea să încetineşti puţin.
Nu sunt permise astfel de greşeli!
Nu-l critica! Face tot ce poate!
Le fac eu semn! Aşteptaţi!
Ne-am întors!
Vom rămâne aici până trece tot trenul.
Pe urmă o luăm din loc!
Ce naiba fac cretinii ăştia?
- Au înţeles mesajul? - Da, aşa cred.
Ce-i porcăria aia din spate?
E pentru pisicuţele mele.
- Ai pisicuţe? - Surprinzător.
Ce naiba, nu pot avea pisicuţe?
De ce sari mereu cu gura la noi?
Mi se pare ciudat să ai un centru pentru pisici.
Pot să mă dau jos să urinez?
Nu, nu poţi. Suntem urmăriţi.
E un tren foarte lung. Cred că aş apuca să fac.
Are multe vagoane.
E prea uşor.
- Puteam să urinez de atunci. - Lasă-l să facă.
- Deschide uşa! Lasă-l! - Ultimul vagon!
Rahat!
Rahat! Poliţia!
- Ce s-a întâmplat? - Ţi-ai pierdut centrul.
- Ţi-ai pierdut centrul pentru pisici. - La naiba!
E un om acolo. Ai grijă la el.
Suntem blocaţi aici!
- Nu pentru mult timp! - Nu, nu, nu!
Mereu am vrut să fac asta!
Rahat.
Ce?
Unde e locul ăsta?
E chiar acolo, sub pod.
Nu ar trebui să te duci sub pod!
Calmaţi-vă!
- S-au blocat roţile! - Apasă frâna sau ceva!
Nu! Nu! Nu!
- Pariez că acum vă place gardul. - Da, categoric.
Mi-ar plăcea şi mie o centură de siguranţă.
Ce urmează acum, Nenorocitu'?
Acolo! Acolo!
Nu e aici!
- L-am întrecut! - Ce?
L-am întrecut!
Bună treabă!
Unde e Nenorocitu'?
Nu ştiu.
Poliţia!
Ieşiţi din maşină cu mâinile sus!
Calmaţi-vă! Puneţi pistoalele jos!
Nu am ucis pe nimeni! Jur!
Mă doare în cot! Spuneţi-i asta judecătorului!
Nici nu am răpit pe nimeni. Tipul s-a răpit singur.
Va veni aici dintr-o clipă într-alta.
Da, trebuia să se lege de scaunul acela.
Exact. Cel din spatele lui.
Cine? El?
Asta e aiurea!
E de rău!
Trebuie să ne crezi!
Ei sunt! Ei trei!
M-au torturat şi au spus că-l vor ucide pe tata!
Nu asculta de el!
- Minte! - Nu, nu, nu.
Spune-mi că e bine. Te rog!
Îmi pare rău, fiule.
Nu!
El şi-a omorât tatăl!
- E un actor foarte bun. - Nu credeţi.
- Bravo! - La pământ!
Nu-mi vine să cred că te iei după el, omule.
Joacă bine, dar totuşi...
Aveţi dreptul să nu spuneţi nimic, cretinilor.
Aveţi dreptul la un avocat, cretinilor.
E telefonul meu!
E la el! E telefonul pe care Bert l-a luat de sub bancă!
Verifică telefonul!
Dacă a fost legat aici, în tot acest timp,
cum putea avea Rex acelaşi telefon?
Au schimbat pantalonii!
- S-au prins! - Verifică!
E acelaşi ton de apel, dle.
Da, e telefonul meu.
Am acelaşi ton de apel. Mă inspiră.
Ai stat aici, în tot acest timp, cu un telefon,
şi nu te-ai deranjat să suni la poliţie?
Da!
Gura!
Dă-mi-l să-l văd!
Nimeni nu mişcă!
Pare vinovat acum, aşa-i?
Clar e suspect.
Aruncaţi armele.
Împuşcaţi-l pe nemernicul ăsta!
Aruncaţi armele sau îi zbor creierii!
M-aţi auzit?
La naiba, o să scape.
- Tipul ăsta nu renunţă. - E incredibil de energic!
- Tu. Maşinile sunt în maşină? - Da.
- Ce nenorocit! - Calmează-te!
Nenorocitul ăsta mi-a luat totul,
Să mă calmez?
Nu! Dă-l dracului de nenorocit!
Mi-a luat soţia, mi-a luat copiii. O să reacţionez.
Ce-o să faci?
Uite cine e Predatorul acum, zdreanţă.
Stai, Dale. Ce faci?
Dale!
M-a împuşcat!
Încătuşaţi-l pe dementul ăsta,
şi spargeţi-i faţa dacă tot faceţi asta.
Dale, amice, eşti bine?
Ce-a fost asta?
Dale, pune-l jos. Care era planul, amice?
Nu ştiu. M-am ambalat prea tare. Nici măcar nu e ascuţit.
- Adrenalină, înţeleg. - M-a zgâriat doar sau...
Nu, te-a nimerit direct în...
Direct în piept.
Dar vei fi bine, da?
Nu, nu, nu. Nu ştiu ce să zic.
- Ai pierdut mult sânge. - Nu-l asculta. Vei supravieţui.
Da. Dale, dacă vrei să speri, ascultă de el.
Dacă vrei să cunoşti adevărul, ascultă de mine.
- Du-te dracului, omule. - Veşti proaste.
Ne ajutaţi aici, vă rog?
Stai liniştit, fiule. Te ducem la spital.
Iisuse Hristoase!
Ce gaură mare!
Mă îndrept spre lumină.
Dacă trebuie să te duci, te duci, omule.
Nu mă lăsa să mor în timp ce el vorbeşte.
O să am grijă de Stacy şi de băieţi.
Niciodată nu ai fost mai enervant!
Nu încerc să fiu enervant, încerc să mă amuz.
Dar a funcţionat! Ia te uită.
Ce faci, amice?
Te-ai zbătut între viaţă şi moarte, dar e plăcut să văd că vorbeşti.
Ce-au spus medicii? O să mor?
- Da. - Da?
Nu.
Cu toţii vom muri, Nick. E suficient de mare să ştie asta.
A fost cam la limită, dar te vei face bine.
Medicii te vor externa acum că te-ai trezit.
Dar au trebuit să-ţi pună inima unei păsări.
- Dumnezeule! - Îţi convine?
- Nu. - Glumeşte.
- Amândoi glumeam. - Era prea veche pentru mine.
- Cât timp am fost inconştient? - Doi ani.
- Patru zile. - De ce nu mi-ai cântat în strună?
- Credeam că vei spune doi ani... - Nu, nu...
- E mai bine! - Avem o femeie preşedinte!
Rahat.
Dumnezeule! Vorbeşte!
Vorbeşti! Bună!
Vă lăsăm singuri.
- Te rog, dă-mi voie să-ţi explic totul. - Nu, scumpule.
Au fost foarte multe neînţelegeri.
Julia mi-a explicat totul.
- Nu. Nu vorbi cu ea. E ţicnită. - Nu, nu.
Mi-a spus că te-a pus să faci aia din cauza ghinionului ei.
- "Ghinion"? - A trecut prin atâtea, biata de ea.
Bună.
Mi-a mai spus
că soţul meu e singurul care i-a rezistat.
Dale, eşti un bărbat foarte norocos.
Soţia ta e înţelegătoare şi grijulie.
- Corect. - Foarte frumoasă.
M-a ajutat foarte mult cu copiii.
Măcar atât pot să fac ca să mă revanşez.
Bine, iubitule.
Mă duc să-l caut pe dr. Mike şi să-i spun că vorbeşti.
- Ne vedem mai târziu. - Da, du-te, fiindcă mă simt cam...
Ce se întâmplă? Care-i treaba?
Am scăpat? Nu mai sunt Everestul tău?
Gata. Ai scăpat.
Serios?
Ştiai că atunci când bărbaţii sunt în comă
încă pot avea erecţii?
Aşa e, Dale. Erecţii în comă.
"Erecţii în comă"? Ce?
Multe, multe...
... erecţii în comă.
Gândeşte-te!
Rahat.
Eu o să plec.
Am rezervat o zi la spa pentru mine şi Stacy.
O să mi-o trag cu soţia ta, Dale.
Nu, nu.
- Ba nu. Stai! - Ba da.
Aşteaptă. Nu!
Aici erai.
- Băieţi. - Arăţi fantastic.
Ţi-am trimis mai multe mesaje la care nu mi-ai răspuns.
- Nu aşa le cucereşti, nu? - Parcă a zis că şi-o va trage cu soţia mea.
"Şi-o va trage?" Credeam că a făcut-o deja.
Cred că şi-au frecat păsăricile încontinuu în ultimele zile.
- Foarte apropiate în ultima vreme. - Nu pot procesa aşa ceva. E prea mult.
În fine, care-i treaba?
Ce s-a întâmplat? Avem probleme cu poliţia sau...
Da. Multe probleme.
Am fost arestaţi pentru o mulţime de ilegalităţi.
Dar pentru că ai încasat un glonţ pentru detectiv,
avocatul ne-a scăpat de multe belele.
- Au renunţat la acuzaţii? Frumos. - Eşti ca un mic Kevin Costner.
Eşti garda noastră de corp.
Destul de tare.
Presupun că ne-am salvat afacerea.
Nu, nu am salvat-o.
Banca a închis depozitul acum două zile.
O dată, de două ori. Vândut!
D.H. Commercial Trust.
Dar avem şi veşti bune.
Tipul care a cumpărat compania ne-a menţinut în afacere.
Pe urmă, în tot departamentul de vânzări.
Dacă scădem preţul cu 300 de dolari...
Lupe!
Hola, Lupe! Hola, hola.
SkyMall?
Si! SkyMall. Grozav! Veşti bune!
- Comanda pentru SkyMall e pregătită! - Şefului îi va plăcea asta.
Să mergem să-i arătăm cifrele astea.
Ne convin cifrele astea?
Sunt destul de bune.
Ne putem descurca mai bine.
Dumnezeule! Tocmai mi-am dat seama.
Voi chiar aţi crezut că îmi aduceţi veşti bune.
Aţi intrat aici
cu nişte zâmbete pe feţele voastre patetice.
De ce v-aţi născut?
Când mă uit la voi, parcă mă uit la Marele Canion al prostiei.
Mă mir că părinţii voştri nu v-au strâns de gât...
- Unde plecaţi? - Pe săptămâna viitoare, şefu'.
Am o idee. De ce nu încercaţi să vă sinucideţi?
Dar nu că vă aruncaţi de pe o clădire
sau înghiţiţi nu ştiu ce pastile!
Aţi putea să v-o trageţi până muriţi!
Unde dracu' credeţi că vă duceţi? Sunteţi ai mei!
ŞEFI DE COŞMAR 2
Avem mai multe locaţii
valabile în zona voastră, dar, achiziţionarea unui magazin,
necesită o investiţie semnificativă.
În acest caz...
... începem cu primele trei locaţii.
Sunt sigur că vom găsi ceva potrivit pentru dv., dle Jones.
Te rog.
Dle Jones? Acela e tatăl meu.
Spune-mi Nenorocitu'.
Ce om!
Bun, mai întâi îl legăm pe Rex
într-unul din depozitele abandonate de pe strada 3.
Mai întâi îl legăm pe Rex...
Mai întâi îl legăm pe Rex într-unul din... Duceţi-vă naibii!
Imediat ce maşina lui Bert ajunge la subsol...
Poliţia va pierde...
Maşina lui Bert ajunge la subsol, nu?
Poliţia pierde semnalul microfonului.
Aveţi dreptul la parcare gratuită? Nu tu, personal. Nu sunt rasist.
Vei parca pe locul 4421.
Te sun eu înapoi.
Banca a închis depozitul acum două zile.
Dar avem şi veşti bune.
Serios?
"Serios?"
Trebuie să vorbim cu o persoană legală.
Trebuie să găsim pe cineva care să ne salveze compania.
Nu pot trece la scena următoare mai bine decât atât.
Atunci m-aş însura cu Daniel Craig,
i-aş trage-o lui Sean Connery şi l-aş omorî pe Timothy Dalton.
M-aş însura cu Ed Helms, i-aş trage-o lui Bradley Cooper
şi l-aş omorî pe Zach Galifianakis.
Însurat cu Crackle...
Sex cu Snap, l-aş ucide pe Pop.
Aşa-i?
Dumnezeule! Ştii cu ce seamănă asta?
Pare că nu ştim ce facem.
Aş aprecia dacă nu mi-aţi mai rosti nu...
Aşteaptă o clipă! Nu mişca!
Ghici la cine e pistolul acum!
La mine.
De unde crezi că a învăţat asta?
Poate că din primul film.
Pregăteşte scaunul. Am o urgenţă la toaletă.
Dar mi-e sete.
Păstrează-mi nişte picături.
N-o pot spune.
Vreţi să folosiţi răscumpărarea...
Cum e replica?
"Plănuiţi să folosiţi răscumpărarea ca să vă salvaţi afacerea."
Îmi place să te aud cum spui.
Haide, omule.
Ajută-mă să mă răzbun pe nenorocitul...
... pe nenorocitul...
Trebuie să revendici ce e al tău...
În această...
Trebuie să...
... revendici ce e al tău în viaţa asta.
Revendică-l
Ia-l!
... vor moşteni scroturile voastre goale...
Nu, nu e aşa.
"Scroturi goale şi scorojite." Sunt scorojite.
Ar trebui să ştiu asta doar uitându-mă la voi.
Asta va apărea la sfârşitul filmului.
- Vine artileria. - Simt miros de rahat de câine.
- Serios? - Da.
Poate e vorba de jocul tău actoricesc.
by Geo
rarbg.com
SprijinÄ-ne Či sÄ devinÄ membru VIP pentru a elimina toate anunČurile www.OpenSubtitles.org
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania