Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
CASA DE PE DEALUL BÂNTUIT
Traducerea şi adaptarea MARIAN CÎRCEL
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "House.on.Haunted.Hill.1999.720p.BluRay.x264.DTS-WARHD"
11 octombrie 1931, Los Angeles.
Un incendiu de proporţii biblice nimiceşte aproape orice şi pe toţi
din ce era odată cel mai reputat sanatoriu din Oraşul Îngerilor.
Institutul Psihiatric Vannacutt pentru criminalii irecuperabili.
Dar secretul scos la iveală de incendiu a fost cu mult mai cumplit
decât cel mai îngrozitor film produs la Hollywood.
Un sanatoriu al măcelului, condus de un chirurg dement.
Richard Benjamin Vannacutt.
Dr. Richard Benjamin Vannacutt.
Destul de puţin cunoscut azi,
s-a dovedit a fi cel mai prolific criminal în masă al secolului.
L-a întrecut în omoruri chiar şi pe Ted Bundy.
L-a făcut pe Manson să pară un mieluşel.
Şi locul carnajului mai există chiar şi astăzi,
restaurat aproape în forma sa originală.
Dar nu l-a vizitat încă nimeni deoarece unii spun că...
fantomele lui Vannacutt şi ale victimelor sale
încă trăiesc în zidurile Casei de pe Dealul Bântuit.
- Sunt Peter Graves... - Nu zău !
Ne întoarcem imediat cu mai multe în emisiunea "Terifiant, dar adevărat".
Nu mai e nevoie, dragule.
Mi-ai dat cam toate informaţiile necesare.
Price la telefon.
Evelyn, ce drăguţ din partea ta !
Incredibil de fascinant ce spui acolo, dar o să te sun eu mai târziu.
Mă aşteaptă un pluton de execuţie.
Ce s-a întâmplat, d-le Price, afaceri sau plăceri ?
Niciuna din astea. Era doar nevastă-mea.
Vorbeam despre montagne russe-ul dvs. Citez: "Ceva ce n-aţi mai văzut.''
Absolut. Fără şocuri ieftine.
O veritabilă călătorie ce vă va înnebuni de-a dreptul !
Scuze, dar mie-mi pare un montagne russe obişnuit. Care-i şmecheria ?
Aţi mai văzut vreunul care începe cursa din vârf ?
Dintr-un vârf de douăzeci de etaje ?
Sursele spun că motivul pentru care deschiderea parcului fusese amânată
a fost un accident aproape fatal la una din cursele de aici.
N-aş deschide parcul mâine dacă n-aş fi sigur că totul,
până la "Păpuşile Decapitate", n-ar fi fost testat să fie maximum de siguranţă.
Ce naiba a fost asta ?
Ajustări metalice.
Oţelul nou trebuie să fie rodat puţin înainte de a putea fi exploatat la maxim.
Fiţi liniştiţi ! În 15 ani de existenţă, Price Amusements n-a pierdut nici un client.
Am conceput şi construit şase astfel de parcuri. Credeţi-mă...
Totul e în regulă.
Şi dacă, Doamne fereşte, s-ar întâmpla ceva neprevăzut,
există întotdeauna cablul de siguranţă.
Care ce face ?
Care ţine cabina cât să...
Faceţi ceva !
Ce ?
Asta nu trebuia să se întâmple !
O, Doamne !
O să murim cu toţii !
Dacă aţi supravieţuit "Terorii Necunoscute",
vă rugăm acum să ieşiţi din lift.
Abia de-acum încolo devine totul înfricoşător !
Bine, prinţeso. Zi acum, despre ce tot trăncăneai mai devreme ?
Felicitări. Pe scala perversităţii de la 1 la 10, tu ai ajuns la 73.
De ce nu mergem noi să sărbătorim asta la un restaurant select şi discret ?
- Houston, cred că avem o problemă. - Evelyn !
Du-te şi învârte şi tu ceva într-o oală şi lasă-mă puţin.
Rahat !
O să cădem !
Doamne !
Dumnezeule !
Problemă unde ? Mie mi s-a părut în regulă.
Pasagerului 6 i se tot desprinde mâna.
Dezactivaţi-i mecanismul braţelor şi făceţi-l să "ţipe".
- Steven ! - Da, dragă, cu o sugestie, las-o baltă !
"Dealul Bântuit" este locul de vis unde îmi voi organiza aniversarea anul ăsta.
Când te întorci, o să găseşti pe birou lista invitaţilor.
Uite-ţi lista cu invitaţi, prinţeso ! Făcută bucăţi.
Nu ne vom opri de la nimic.
Scuzaţi-mă, dar domnii de la HRS Entertainment devin nerăbdători.
Spune-le că ajung imediat.
"Steven Price vă invită să participaţi la aniversarea unică a soţiei sale, Evelyn."
"Teroare, umilire, poate chiar crimă vor fi ingredientele petrecerii..."
"Câte un milion de dolari celor care vor supravieţui acestei nopţi..."
"...între zidurile Casei de pe Dealul Bântuit."
Opriţi ! Opriţi şi ieşiţi din maşini !
Opriţi maşinile şi ieşiţi, vă rog !
Domnule, doamnă, cine sunteţi, ieşiţi din maşini !
Bună seara. De aici, mergem pe jos că şoseaua se termină aici. Să mergem.
Repede. Mai repede.
Parcă am zis "mai repede" ?
Scuze. Mă numesc Watson Pritchett. Eu sunt proprietarul.
- Să ne mişcăm, dacă sunteţi amabili. - Deci, dărăpănătura asta e bântuită ?
E cam înfiorătoare.
- Să mergem, să ne distrăm. - Staţi aşa. Am o întrebare.
Care-i faza ? De ce ne invită Price ăsta la o aniversare a unei zile de naştere ?
Nici n-am auzit de el.
Nici eu, până a închiriat clădirea. Dar acum trebuie să vă conduc înăuntru.
Şi milionul ăsta de dolari...
E pe bune ?
Bună întrebare. Habar n-am. Va trebui să-l întrebaţi pe Price.
Oare de ce n-am avansat deloc ?
Să fac rost de o lanternă. Să nu se împiedice careva şi să vedem drumul.
Hai, rahat de lanternă.
E mai bine aşa.
Luminile dau o notă aparte, Pritchett.
Mersi. Ne-am străduit mult la asta. Putem să înaintăm ?
Presupun că ştim unde e deja familia Price.
Hai să urcăm puţin.
La naiba, ce loc înfiorător !
Unde sunt ceilalţi invitaţi ?
Se pare că numai noi suntem invitaţii.
Eu şi voi trei ?
Hai să dansăm deja.
Şi unde-i gazda noastră, fabulosul domn Price ?
Dă-l în mă-sa ! Dumnezeule, ce e asta ?
Cred că alte rahaturi de bau-bau din casa bântuită a lui Price.
Chestia aia, de fapt, era acolo de pe vremea când locul ăsta a fost sanatoriu.
Dr. Vannacutt îl considera o sursă de inspiraţie.
E un motiv din Evul Mediu sau ceva de genul ăsta.
Alungarea demonilor din minte.
Ţin minte că mă speria grozav când eram mic.
Dar nu mai are nici un efect acum.
Impresionabil.
- Nu intri ? - Nu, mi-e bine unde sunt.
D-le Price ? D-nă Price ?
Vreo persoană din familia Price ?
Frate, nu cred că e nimeni aici.
Deci, presupun că fantomele ne-au chemat.
Ştiam eu că locul ăsta e aur pur.
Numai dac-aş prinde ceva bizar pe casetă...
şi am şi prins un contract la TV !
Ceva de genul "Filmuleţe trăsnite cu fantome".
Ai propriul show de televiziune ?
Am avut, scumpule, am avut. La timpul trecut.
În prezent, caut unghiul potrivit să câştig un ban ori să mă nenorocesc.
Cred că se cam prevăd distracţiile.
Nu mi-aş face griji. Sunt sigur că până în zori,
vom fi hăcuiţi în bucăţi de ceva...
sau de cineva.
Voi cine pana mea sunteţi ?
Rahat !
Am crezut c-ai murit.
Nici să nu te gândeşti.
Dă-te jos de mine, perversule.
Felicitări.
Nu cred că Evelyn a spus vreodată asta unui posesor de testicule.
Niciodată.
Foarte nostim, Steven.
Tu ai spus ?
Văd că suporţi destul de bine şocul unei femei care era să fie omorâtă.
Va trebui să te străduieşti mai mult data viitoare.
Asta bineînţeles, dacă ţi se scoală.
N-am fost eu, laleaua mea.
Ci casa.
Cred că te-a desemnat ca prima care vei muri în această seară.
Nu aşa decurge povestea, d-le Pritchett ?
Sigur. Ai putea spune că da.
Nu aşa şi-au găsit sfârşitul şi tatăl, şi bunicul dvs. ?
Într-adevăr, bunicul a construit această clădire,
dar a murit, de fapt, în somn, la Miami.
Tata a fost omorât aici.
Dar asta a fost un accident, în timpul unor renovări de interior.
Dar eu sunt în regulă
încă mai trăiesc, mă simt bine
şi aş vrea să fiu plătit acum.
Şi în această notă a mercenarilor, să înceapă jocurile !
Nu că-s clarvăzătoare, dar n-au început deja ?
Descoperirea acestui lucru este una din multele atracţii ale acestei seri.
Nu că-i o casă mişto ?
Hai să vorbim ceva numai noi doi, zăhărelul meu.
Cred că ceva mai mult.
N-o să dureze mult. Găsiţi de mâncare şi de băut în salonul principal.
Atacaţi cât puteţi.
Ţi-am dat o listă cu oaspeţi, de două pagini. Unde naiba sunt ăia ?
Am făcut-o bucăţi. Scuze. Am hotărât să fac eu una singur.
Cu nişte ahtiaţi după bani, că ar face orice pentru asta.
Credeam că o să te simţi în largul tău cu oameni de teapa ta.
Ce proastă am fost să nu-mi dau seama că o să faci ceva de genul ăsta.
''Felici-fu-tări.'' Runda întâi...
Ai câştigat-o.
Nu prea. Vezi tu, ăia de jos...
Nu sunt nici cei pe care i-am invitat eu.
- Atunci cine-s ? - Spune-mi tu.
Nu mă prind cum de mi-ai intrat în calculator, dar...
Bravo !
Mă laşi ? Crezi c-aş invita aşa rataţi la ziua mea ?
Păi, eu n-am fost sigur, cică nici tu, atunci...
Cine naiba i-a chemat, Evelyn ? Să fi fost fantomele ?
Înfiorător !
Dacă m-ai iubi cu adevărat, ai găsi tu o cale să pici secerat în trei secunde.
Dar cu asta credeam că te ocupi tu, nu, Evelyn ?
Să nu uităm cuţitul à la O.J. Simpson, cu lamă nu foarte retractabilă.
Sau faza cu sucul ăla otrăvit băut din devotament orb pentru tine.
Simple accidente. Până la proba contrarie.
M-aş bucura enorm să fie aşa cum spui, EveIyn.
Şi super-încântat dacă n-ai regula sistematic orice vietate din vecini.
Care parte din fantezia asta te excită mai mult ?
Eu cu alţi bărbaţi sau doar bărbaţii ?
Tot ce faci mă încinge, dar nu sexual.
Mă doare.
Ştiu.
Asta-i ţărăncuţa aia cu care m-am însurat !
Hai să coborâm şi să-i salutăm pe oaspeţi. Să le arăţi adevărata faţă.
Naşparlie precum Kansas pe 4 iulie.
Oaspeţii mei au fost făcuţi bucăţi. Ocupă-te tu de-ai tăi !
Savurează-i !
O să mă spăl cu apă clocotită pe locul unde m-ai atins
şi o să-mi chem un taxi.
D-le Price ?
Cred că m-am achitat de sarcină, aducându-vă oaspeţii aici,
şi cred că-mi merit banii. Acum !
Imediat, d-le Pritchett.
Împreună cu alte cinci cecuri bona fide în valoare de 1 milion fiecare.
Transformabile în bani-gheaţă.
Aşa mai vii de acasă. Şi când primim banii ăştia, d-le ?
În clipa când se crapă mâine de ziuă, cu condiţia să fi rămas toată noaptea aici.
Şi, fireşte, dacă mai sunteţi în viaţă.
Despre ce tot vorbiţi acolo ?
Scuze. Am uitat să vă menţionez un detaliu.
Dacă muriţi, pierdeţi.
Cecul vostru va fi împărţit la cei rămaşi în viaţă.
Dar gândiţi pozitiv. Dacă mai respiră unul din voi la răsăritul soarelui,
va pleca acasă cu cinci milioane în buzunar.
E o nebunie.
Da...
Dar cine nu e de acord cu regulile astea, e liber să plece.
- Şi clar, pleacă mai sărac cu şapte cifre. - Eu plec. Acum !
Bine, d-le Pritchett, stai să semnez drăcia asta.
Ca să ştiu şi eu, cum vă mai cheamă pe restul ?
Donald W. Blackburn, medic.
Melissa Margaret Marr, vedetă.
Eddie Baker, profesio...
Fost profesionist în baseball.
Şi d-ta, domnişoară ?
Jennifer Jenzen, vice-preşedinte executiv, Lathrup InternationaI Pictures.
Foarte bine.
Păi, pot să vă spun cinstit...
că n-am auzit de niciunul din voi.
Bun, şi atunci ce căutăm aici ?
Cum ai alcătuit lista de invitaţi, Price ? Ai jucat darts pe cartea de telefoane ?
Sunt sigur că nu va dura mult şi inexplicabilul se va explica singur.
Doamne !
Gata, scuze că întrerup. La naiba !
Dă-mi naibii cecul ăla imediat !
Pentru că-l vreau ! Deci, dă-mi-l !
Imediat !
Vorbesc serios !
Îmi cer scuze, Pritchett.
Poftim.
- Dar cred că pierzi distracţia secolului. - Nu mai pot eu !
- Chiar dacă-ţi dau şi un milion ? - N-aş şti cum să-l cheltuiesc. Mersi.
Cred c-am şters-o de aici !
Interesant.
Băga-mi-aş !
Asta numesc eu "distracţie," băga-mi-aş !
Nu se mişcă, frate.
Asta e vreo glumă de-a ta ?
Văd că Pritchett nu râde.
Deschide-te !
Nenorocenia naibii !
Ce se întâmplă ?
Doctore.
- Ce s-a întâmplat aici ? - Sigiliu.
Cum adică ?
S-a pornit o maşinărie a vechiului azil. Sigilează totul înăuntru.
Aşa au ars toţi în '31. Dr. Vannacutt a acţionat comutatorul.
Dacă era să moară el, trebuiau să moară cu toţii.
Atunci, nu-i de mirare că-s aşa furioşi.
Hai să mergem dincolo, să văd ce-ai păţit la mână.
Singurii care au supravieţuit au fost cinci sadici din staff-ul lui Vannacutt.
De ce nu au scos maşinăria asta din funcţiune ?
Tata avea asta pe lista de priorităţi, dar a avut casa grijă de el mai întâi.
Ai spus c-a fost un accident.
Am minţit. Casa e vie. Vom muri cu toţii.
De ce nu sună careva după ajutor ?
Nu funcţionează nici un telefon în casa asta.
- Am eu celular. - Degeaba.
Din cauza plăcilor de metal.
Ba nu din cauza lor.
De vină e casa asta ! Nu m-aude nimeni ?
Aţi asurzit cu toţii aşa, din senin ?
E vie ! N-avem cum să scăpăm ! Şi asta e !
Şi suntem prinşi aici pe vecie ?
Nu, o echipă de oameni de serviciu vine la 9 şi jumătate dimineaţă.
Atunci o să stăm aici până mâine dimineaţă.
Dar până atunci, vom fi desfiguraţi într-un hal fără de hal.
De ce îmi pare doar o glumă morbidă care să ne sperie grozav şi să ne lase fără bani ?
Ai nimerit-o.
Fă o plecăciune, scârnăvie.
Te-ai întrecut şi pe tine în seara asta.
M-ai speriat până şi pe mine.
Te-ai distrat destul. Deschide uşile alea.
Vorbeşti cu cine nu trebuie. Nu eu le-am închis.
Da, sigur. Care de aici îşi mai câştigă existenţa cu chestii de speriat lumea ?
Nu ridicaţi toţi mâna.
Tu eşti Steven Price, ăla cu Parcurile de Amuzament ?
Bravo.
Pritchett, pentru sigiliul ăsta trebuie să fie o cameră de operare aici, nu ?
Da, în pivniţă, dar nu vei vrea să te duci acolo.
Poate tu nu vrei...
Vom merge amândoi acolo şi rotim invers mecanismul ăla.
Nu vrei să mergi acolo. E un adevărat labirint.
Atunci rămâi cu două opţiuni.
Ori îmi arăţi unde şi poate ieşim de aici,
ori petreci aici "noapte bună, somn uşor."
Foarte bine.
Să-ţi dau un sfat, păpuşa...
Dumnezeu ştie ce sperietori a mai pus Steven să sară pe tine din întuneric.
În locul tău, aş lua ceva cu care să mă apăr.
Iubiţel, nu crezi că e momentul oportun pentru sacoşa cu cadouri ?
Despre ce vorbeşti ?
Exact acelaşi concept folosit în '94 pentru "Căutarea lui Berkowitz."
Foarte nostim. Arme, de data asta.
Doamne Dumnezeule !
Încărcătorul e sudat.
Probabil că la toate e aşa.
Deci, cum îşi dă fata seama dacă ăsta e încărcat, pufuleţ ?
Numai o modalitate îmi vine în cap.
Nu.
Cred c-o să las fecioara să pocnească prima.
- Nu vreau nici o armă ! - O iau eu.
- Hai să mergem. - Ne întâlnim jos cu toţii.
Şi unde o ştergem aşa, domnu' Price ?
Să verificăm cablurile mumiilor animatronice ?
Doar să fac pipi, dacă nu te deranjează.
Cu grijă.
Trebuie să vă spun că e o idee tare bună mersul ăsta în beci.
Mă distrez grozav.
Poate, dar nu ne ajuţi.
Miroase tare fain.
Ce ajutor nepreţuit mai eşti !
Îmi place că nu merge nimic de aici.
Să vă fac un pic de lumină.
Chestiile astea...
Ştiam eu că trebuia să stau naibii acasă.
- Drace ! - Tu chiar eşti de ajutor.
Du-ne odată la locul ăla.
- Hai, frate. - Bine, mulţumesc.
Schecter !
Dă-mi măcar un răgaz de câteva secunde până faci o trăsnaie ca aia.
Faza cu sigiliul ?
- Impresionant ! I-a speriat pe toţi... - Dar n-am dat eu comanda aia.
Cum adică ?
Eu stăteam aici şi aia s-a declanşat. N-am acţionat-o eu.
Atunci cine ?
Habar n-am. Poate era timpul să cedeze fierăraia aia odată.
Cumva, dar nu ştiu cum...
Ea a declanşat-o.
Ar trebui să faci locul ăsta accesibil publicului larg, Pritchett.
Un loc terapeutic pentru oamenii care nu-s stresaţi destul în viaţă.
Foarte nostim. Şi ager.
Uiţi că tocmai eu nu voiam să cobor aici ?
Nu s-au mai făcut modificări părţii ăsteia de clădire...
... din 1931, cred.
Nu zău, d-le Pritchett ?
Scuze.
Ăsta da mod de a-ţi spulbera creierii !
O să-i aduc asta la cunoştinţă lui Evelyn.
Ce-i acolo ?
Cineva s-a ostenit rău să ascundă chestia aia.
Nu ştiu. N-am mai fost pe aici.
Dar, clar, nu e ieşirea pe acolo.
Hai să coborâm pe aici şi s-o luăm la dreapta.
Secţia de terapie prin electroşocuri.
Sunt mai multe camere dintr-astea, legate între ele.
Lui Vannacutt îi plăcea să-şi electrocuteze pacienţii în multiplii lui 18.
Făcea economie la curent, presupun.
Ce drăguţ...
Ce-ar fi să plecăm ?
Sigur.
Drăcie.
Trebuia s-o luăm la stânga.
Asta ce mai e ?
Asta e camera de saturaţie.
Ce înseamnă "camera de saturaţie" ?
Aşa vindeca Vannacutt schizofrenia.
Ce înnebunea la cap un om sănătos îl vindeca pe un nebun.
Ceva de genul. Mă rog...
Îl bombarda cu imagini şi sunete stranii
şi îi speria atât de tare că îşi reveneau.
Super.
- Şi funcţiona ? - Habar n-am.
Şi funcţiona ?
- La dracu'... - Unde sunteţi ?
Pritchett !
Nu vreau să mă rătăcesc aici.
Pritchett !
Nu e bine deloc.
Ia să încerc ceva.
Mă ridici un pic ?
Dă-te la o parte.
Amice...
Asta nu însemna că te rugam să...
Să ce ?
Îmi luminezi aici, te rog ?
Desigur.
Aşa deci.
Ce faci, ce cauţi ?
Clădirea asta n-are cum să fie conectată la un singur circuit.
Ai grijă.
- Mai bine aşa. - N-a fost rău.
Coboară-mă, uriaşule.
Mersi.
Cam atât m-am simţit şi eu bine pe ziua de azi.
Atunci mai ieşi şi tu din casă.
Deci, tu cine eşti...
... pe bune ?
Poftim ? Adică, aşa, intim ?
Putem începe cu prenumele de botez şi să continuăm de acolo.
Ţi-am spus deja. Jennifer Jenzen, vice-preşedinte executiv...
Minţi. Nu cred o boabă.
De ce nu ?
N-am văzut în viaţa mea un vice care să se încheie singur la pantofi,
darămite să refacă o instalaţie electrică.
- Mai există şi excepţii. - Ba nu.
Care-i adevărul ?
Adevărul e că dacă o tot facem la dreapta, va trebui să ieşim din labirintul ăsta.
Uite, vom ieşi în curând de aici şi plecăm în treaba noastră cu 1 milion în buzunar.
Deci ce mai contează cine sunt şi cine nu sunt ?
Bun, deci, să presupunem că nu sunt cine am zis că sunt.
Caz în care ai dreptate, eşti un geniu.
Nu mai ştiu pe nimeni care să mă citească aşa.
Uite...
Numele meu e, de fapt, Sara, şi sunt secretară.
Sau, mă rog, eram la scorpia aia de Jennifer care a fost invitată aici.
Deci acum ştii. Numai că te rog, nu mă turna celorlalţi
fiindcă mi-am pierdut slujba şi zău că nu mi-ar strica o zecime din banii ăia.
Eddie !
Dacă asta e ideea ta de "nostim," mai lucrează puţin la ea.
De fapt, începi să mă enervezi.
Eddie ! Eddie, stai !
Eddie !
O clipă, chiar am crezut că eşti un tip de treabă.
Care e problema ta ?
Bun, ai câştigat.
Ai reuşit să mă înspăimânţi.
Ce naiba faci ?
Hai !
Apucă-mă de mână !
Ce naiba faci ?
Păpuşico, se pare că jocurile au început.
- Unde e Price ? - Ce-ai păţit ?
Eşti teafără ?
Nu, nu sunt câtuşi de puţin teafără, în mă-sa !
Cineva sau ceva a încercat să mă înece în ditamai cazanul cu sânge.
Să-ţi dau eu un indiciu.
Iniţialele sale sunt S.P.
Bineînţeles. S.P.
Ca în ''Scuze, Petunie,''
întrucât am fost cu Pritchett tot timpul, căutând camera aia de control.
Însă pare inexistentă.
Ia uite.
Ce e asta ?!
Ce e aia ? Ce ţi s-a întâmplat acolo ? Un fleac.
Stai să apară fantomele, să dea drumul la întuneric în clădirea asta.
Atunci să vezi alte rahaturi. N-or să-ţi placă, garantez.
Şi ce înseamnă acest "întuneric" ?
Chestia asta fără nume ! Răul de aici !
Miezul putred din adâncurile acestei clădiri !
Chestia aia care ne va omorî pe toţi ! Moarte prin coroziune. Despre asta vorbesc !
- Pritchett, eşti cumva sub tratament ? - Nu.
Deci...
Ori petrecem noaptea aici şi ne încasăm banii,
ori ne învârtim până găsim o ieşre de aici.
Orice alegem, trebuie să rămânem împreună.
Dar poate asta nu convine aranjamentelor tale, scumpo.
Doar mă ştii deja. Cu cât mai mulţi, cu atât mai bine.
Cred că ar trebui s-o căutaţi pe amfitrioana de show-uri.
Unde s-a dus ?
Super.
Cred că Melissa a găsit ce căuta.
Doamne. A murit.
Şi era tare drăguţă.
Ce-aş vrea să mi-o pun până crăp !
Tu cum te simţi astă-seară ?
Şi eu, tot bine.
E teafără ?
Nu ştiu.
Ce naiba mai e şi asta ?
Dâra pare să se oprească aici.
Drace, trebuie să fie undeva,
că doar nu s-o fi volatilizat aşa, în neant.
Nu în neant.
Ci în clădire.
Trebuie să existe o cale de ieşire din casa asta.
Ceva trebuie să existe.
- Pritchett ! - Ce e ?
Vorbesc cu tine !
- Nu ţi-e bine, amice ? Ce-ai ?! - Uşurel !
Dacă aveţi de gând să urlaţi unul la altul, vă rog, mergeţi în altă parte.
Ai grijă !
Aflăm imediat ce sau pe cine filma Melissa în momentul ăla.
Şi ce aflăm cu asta ?
Că nu mai avem whisky din cauza ta, boule !
Cred că am descoperit ceva.
Bravo... Bravo !
Ştiu că nu e frumos să întrebi magicianul cum face scamatoriile,
dar minţile curioase ard de nerăbdare să li se explice.
Exact ce i s-a întâmplat sărăcuţei d-re Marr ?
Nu întrebi pe cine trebuie.
Ori a înscenat ea totul pentru tine ca apoi să se ascundă ?
Sau pur şi simplu i-ai făcut felul nenorocitei ?
- Ţi-aş putea pune aceeaşi întrebare. - Cine e următorul de pe listă ?
Dac-aş avea una, Evelyn, cine crezi c-ar urma ?
Dă-o-ncolo, toată lumea ştie că pe mine o să mă omori ultima.
Dar nici ţie n-o să-ţi fie prea uşor, promit.
Şi crezi cu asta îţi merge, laleaua mea ?
Nu ţi-aş da în ruptul capului o armă încărcată.
Doamne !
Nu că-i o casă mişto ?
Prieteni dragi, gazda voastră se va retrage acum pentru restul nopţii.
Dacă aveţi nevoie de mine, voi fi sus, în dormitor.
Dacă vreun pervers se uită pe gaura cheii,
îi umplu ţeasta de gloanţe.
Fiţi serioşi !
Toate pistoalele aveau gloanţe oarbe.
Şi chiar dacă aveam de gând s-o omor pe nevastă-mea,
nu cred c-o făceam într-o clădire sigilată, cu aşa mulţi martori.
Ia ăsta.
La ce bun un milion de dolari dacă eşti mort ?
Hai să găsim o ieşire.
Eu mă duc s-o caut pe d-ra Marr.
Şi eu, să caut ceva de băut.
Rahat ! Cum de-i reuşeşte nevesti-mii ?
D-ră Marr ?
Nenorocitule, ştiu că eşti aici.
Ce se întâmplă ?
Electroşocuri !
Doamne...
Doamne, nu !
N-o atinge !
Stinge-l !
Doamne Dumnezeule, faceţi ceva !
Să stingă careva drăcia aia !
Faceţi ceva !
Stinge-l !
Trebuie să fie vreun comutator pe undeva !
Îmi pare rău.
Nu e moartă. Trebuie să-i resuscităm inima.
Prea târziu.
Iubito, îmi pare rău.
Mă jur în faţa lui Dumnezeu, casa asta e de vină !
Dă-o-n mă-sa de casă !
Nu a fost casa !
Nici tâmpeniile alea de fantome !
Asta e, pur şi simplu, omucidere în stil clasic.
Nu s-a înţeles ? Reluăm pe litere, copii.
A. Evelyn clar că nu s-a sinucis.
B. Ştiu că nu am omorât-o eu. Şi rămânem cu varianta C.
Înseamnă că unul din cretinii de voi mi-a omorât soţia !
Începi s-o iei razna, Price.
Şi care din voi îmi spune cine e mustăciosul ăla în halat
pe care l-am fugărit disperat prin toată clădirea şi nu l-am găsit ?
Vannacutt. Doamne...
Cine ştie, un neisprăvit care lucrează pentru vreunul din voi
şi care speră să încaseze şi el câteva milioane de dolari.
Acum vreau să-mi răspundeţi !
Lasă arma.
- Lăsaţi pistolul jos, d-le Price. - Nu te amesteca, scumpo.
E o şansă de 1 la 4 ca tu să fii vinovata.
- Lăsaţi arma jos ! - Hai să vedem cine clipeşte primul.
Ce facem cu el ?
Deschide naibii uşa !
- Credeţi că asta o să-l ţină închis acolo ? - Nu cred că va fi deloc o problemă.
Haideţi.
O să stai aici şi te asiguri că nu iese ?
- Rămân eu şi-l supraveghez. - O să te descurci singur ?
Sper.
Să fiu sincer, nu prea-mi place situaţia asta.
Cu siguranţă.
Deschide uşa asta !
Ce ?
Deschide naibii uşa !
Îmi pare rău, dar nu pot.
Ce e asta ?
Asta !
Vreo schimbare ?
Deschide uşa, în mă-sa !
Da' acum ?
Mai bine ?
Grozavă petrecere !
Trebuie să plec !
Blackburn !
Nu pe aici. Cred că trebuia s-o luăm la dreapta mai în spate.
Unde mai în spate ?
Drace, ai dreptate.
Hai să încercăm pe aici.
Sara, uite !
Biroul lui Vannacutt.
ÎN CAZ DE TULBURĂRI PSIHOTICE SEVERE, PUNEŢI-VĂ FILTRELE DE HIPERCOMĂ
Aţi fost bolnav, d-le Price.
Dvs. ce credeţi, doctore Vannacutt ?
Uite aici.
Ce ai găsit ?
Promoţia 1931.
Ce adunare zâmbăreaţă !
Mai bine cu electricitate.
Cred...
Doamne !
Ştiu cum a fost făcută lista de invitaţi de astă-seară.
Uită-te la numele astea.
Asistenta-şefă, Ruthe Ann Stockard.
La electroşocuri, Adolphus Jenzen.
Franklin Baker.
Thomas Steven Price. Jasper Marr.
- Sunt cu toţii aici ! - Cine ? Că eu nu m-am prins...
Toţi invitaţii din seara asta
sunt înrudiţi cu cei care erau aici când a ars sanatoriul.
Noi cinci.
Care n-am murit.
Cu-cu-bau !
Ce tot vorbeşti acolo ?
Nu Price a făcut lista.
Ci casa asta.
Pentru că e o nenorocită ranchiunoasă !
Cum putea casa să trimită invitaţii ?
E multă energie concentrată aici.
Îi place să călătorească prin raze de lumină,
unde sonore, electricitate, ce-o fi...
- Chiar şi printr-o linie telefonică ? - Da.
Sigur, că tot am aterizat în Zona Crepusculară !
Chiar şi printr-un computer ? Prin internet ?
Gata, termină. Asta e o tâmpenie.
Văd că nu prea te prinzi.
Casa asta e furioasă la culme ! N-are habar de principii etice.
Pentru că e o casă împuţită !
- Asta e o nebunie. - Calmează-te !
Bine, bine, îmi cer scuze.
Ia stai aşa.
Cum de nu apare şi numele lui Blackburn aici ?
Răposata d-nă Steven Price. Ce tragic !
Torturată.
Drăguţă.
Şi brusc, foarte cooperanta d-nă Price.
Distantă.
Ce pui la cale, domnul meu ?
Uşurel, stai liniştită, nu te ridica.
Exact de un infarct real n-avem acum nevoie.
Tu eşti doctorul, puştiule.
Cred că rahatul ăla de atropină a mers.
Da. I-a convins pe toţi care trebuiau convinşi.
- Oficial, eşti moartă. - Crede-mă, am murit de ani de zile.
Dacă tot vorbeam de morţi, care e statutul lui Steven ?
Mai e încă în viaţă, dar nu cred că mai durează mult.
Şi apoi, miraculoasa ta renaştere.
"Nu, d-le poliţist, ba sunt foarte vie."
"A fost doar o glumiţă să-l bat pe bărbatu-meu la propriu-i joc."
"- Ne pare rău, d-nă, soţul dvs. a murit." "- Cum adică e mort ? Nu, e numai vina mea !"
"Pot să spun că l-am omorât cu mâna mea..."
"Nu, deloc. Toţi martorii ne confirmă c-au văzut criminalul..."
Completează tu spaţiile goale, care o fi ăla de-l împuşcă.
- Nu ştiu. Puff Eddie ? - Nu. Ar putea să te surprindă.
Cred că fata aia, Jenzen. Are tot ce-i trebuie.
Ai mai aflat ce i s-a întâmplat micuţei reporteriţe ?
Nu, n-am mai găsit-o.
Deci, nici nu ştim dacă jigodia aia mică e vie sau moartă.
Cred că Price a omorât-o. Nu există altă explicaţie.
Ba există o grămadă, dobitocule ! Steven sigur a pus-o să ne spioneze chiar acum !
- Aiurea ! - Se duce naibii tot planul ăsta !
Ba nu, iubito. Cineva o să apese pe trăgaci.
Dar n-a apăsat încă nimeni, Donald. N-au ajuns la momentul culminant.
Păcălicii ăştia trebuie să creadă că sunt cu toţii în mare primejdie !
Toţi îl ştiu vinovat de moartea ta. Nu mai au nevoie de altceva.
Dar n-a văzut nimeni când m-a omorât. Mai au dubii, sunt nedumeriţi.
Avem nevoie de un alt cadavru,
atins de mâinile însângerate ale lui Steven.
Şi cum naiba facem asta ?
S-ar putea să sune aiurea, dar ascultă-mă.
Atâta am găsit.
Numai asta.
Va trebui să ţină.
Vii sau îl aştepţi pe Blackburn ?
- Blackburn e mort. - Poftim ?
Se întorcea până acum dacă mai trăia.
A murit.
Blackburn !
Drăcie.
Rahat.
- Unde e ? - Trebuie să fie tot aici.
- A murit ! Şi-o să murim cu toţii ! - Termină !
Pritchett, taci în pana mea !
Voiam doar să te întreb ceva.
- Price ne-a aranjat pe toţi. - Cum ? Încă mai e închis înăuntru.
Hai să vedem.
E Blackburn.
Doamne.
Rahat !
Price ! Criminalule !
Melissa ?
Eu sunt, Sara.
Ajută-mă.
- Să mă ajute cineva ! - Te ajut eu.
Tu vorbeşte-mi.
Gata.
M-am trezit pe jos.
L-ai omorât pe Blackburn...
Nu te apropia !
Nu ştiu ce s-a întâmplat !
Eu ştiu.
Te rog, spune-mi, ajută-mă.
Nu cred !
Trebuie să mă ajuţi.
Nici măcar pentru un milion de dolari, d-le Price.
Ajută-mă.
Drăcie !
Ia-i pistolul.
L-a golit. L-am prins.
Gata, l-am prins, iubito. Dă-i drumul.
Gata, uşurel.
O să-l pun aici, bine ? Gata, s-a terminat.
Eu sunt, Eddie. Uite.
- Săracu' domn Price ! - Dă-l în mă-sa pe domnu' Price !
Hai, fetiţo. Gata.
- E totul în regulă. - Hai să plecăm naibii de aici.
Gata.
Nu te uita. Mergi. Aşa, acum urcăm. Aşa.
Hai c-am ajuns acum. Urcă, urcă.
Uşurel. Nu te uita.
Steven... Nătărău mic ce eşti !
Tot ce trebuia era un simplu divorţ
şi să sfâşii în bucăţele contractul nostru prenupţial.
Dar indiferent cum s-ar fi terminat istoria noastră,
să nu uiţi un singur lucru.
Din clipa în care am pus ochii pe tine,
am iubit mereu
doar banii tăi.
Altminteri, doar vederea ta îmi provoca senzaţia de vomă.
Nu zău, prinţeso ?
Poate ne scuteai pe toţi de mult timp irosit, să nu mai zic şi bani,
dacă mă informai de toate astea de la început.
Ajutor !
Glumeşti, pesemne !
Sunt Steven Price, în pana mea !
Unde-ai umblat, cu cine te-ai întâlnit, fiecare cuvinţel şoptit de tine şi Blackburn,
spionat, înregistrat, văzut şi auzit de mine în timp real !
- Iubitule ? - Orice, îngeraş !
Glăsuieşte !
Ce-ai de gând să faci ?
Exact ce-ai vrut ca toţi de aici să creadă de la bun început !
O să te omor, Evelyn, cu cea mai mare plăcere !
Martorii...
Ei ştiu că ai murit deja, Evelyn ! La mulţi ani, iubito !
Evelyn !
Evelyn, ridică-te.
Steven, tu faci asta ?
Nu.
Ridică-te !
Acum !
Steven !
D-ra Marr...
Steven, te vreau.
Întotdeauna te-am vrut.
Cu toţii te vrem.
Sunt cu toţii aici.
Toţi care au murit.
Toţi care aveau o răspundere.
Acum e rândul tău.
Unu, doi, trei.
Deschideţi uşa !
- Cineva să deschidă uşa ! - Doamne !
Ăsta e Price.
- Price ? - Deschideţi naibii uşa !
- Price parcă era mort. - Deschideţi naibii uşa asta !
Pritchett !
Deschideţi-o odată !
Pleacă !
Fugi !
Hai !
Ce-a fost asta ?
N-are cum ! Doar erai mort !
Pritchett avea dreptate. Locul ăsta e viu.
Trebuie să aibă vreun scripete pe undeva !
În pod !
Mai repede !
Hai în pod !
Repede !
Hai odată !
Grozav !
Drăcie !
Mare scofală şi cu doctoratul ăsta în inginerie !
Am găsit o ieşire !
Price ! Unde ?
Pe aici !
Grăbiţi-vă ! Timpul e cam scurt !
Sara !
Hai !
Unde pleci ? Sara !
Trebuie să rămâi la emisiunea mea.
Doamne !
Se vede lumină ! Rămâi aici, merg să văd dacă se poate ieşi pe aici !
Sara, vino să...
Rahat.
Du-te !
- Nu ! - Eddie ! Doamne !
Ajută-mă, Eddie !
A venit doctorul.
Nimeni nu iese viu de aici.
Nici eu, nici tu.
Următorul pacient.
D-le Baker...
E timpul să vă ocupaţi locul cuvenit alături de ceilalţi.
Eu n-am nici o legătură cu asta ! Am fost adoptat !
Doamne.
Ce e asta ?
"Pentru cei care supravieţuiesc acestei nopţi."
Ce e asta ?
O, Doamne.
Ce petrecere ţeapănă a mai fost şi asta !
Bun, şi-acum cum ne dăm jos de aici ?
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "House.on.Haunted.Hill.1999.720p.BluRay.x264.DTS-WARHD"
Traducerea şi adaptarea MARIAN CÎRCEL
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/63btd Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari