Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
SOTI SI SOTII
"Ce e chestia asta numita dragoste?"
"Chestia asta ciudata numita dragoste."
"Cine poate sa-i dezlege misterul?"
"Si de ce trebuie sa ma prosteasa asa?"
Einstein îsi sarbatorea pe atunci
cea de-a 70-a aniversare.
Cu ocazia asta, s-a organizat un colocviu în cinstea lui.
Iar el a spus:
"Dumnezeu nu joaca zaruri cu Universul."
Nu, se joaca doar de-a v-ati ascunselea.
Învatati sa scrieti scenarii de filme pentru Tv, piese de teatru, romane...
Doamne, sunt atât de plini de ei.
Nu poti învata sa scrii. Nu e ceva care se învata...
Poti sa-ti expui studentii la literatura buna, sperând ca-i va inspira.
Cei talentati scriu când vin la cursul meu, ceilalti nu învata niciodata.
Tu îti pierzi rabdarea daca studentul nu e un Dostoievski sau un Joyce.
Nu, e adevarat. E ridicol!
Daca merita e din cauza ca, uneori, apare si câte un elev talentat.
Am o tânara la curs care a scris o nuvela fantastica intitulata:
"Sexul oral si epoca deconstructiei."
- E profund romantica si... - Iata-le!
Jack ne va scoate din nou la un restaurant chinezesc.
Cred ca Sally s-a cam saturat de pastele noastre.
- Buna. - S-a anuntat ca va ploua?
Buna, Judy.
Sa-ti iau haina...
Am deschis o sticla cu vin alb, rece. Vreti un pahar?
Nu, iar reparau autostrada 18. Mereu se repara ceva acolo. Mi s-a acrit.
Jack? Vrei putin vin alb, rece?
De câte ori vin la voi, e un chin.
Restaurantul chinezesc? Va pot convinge sa mergem la unul italian?
Asculta, crezi ca am înnebunit?
Înainte sa mergem la masa vrem sa va anuntam ceva.
- Voiam sa le torn lui Jack si lui Sally. - Ce e?
- Le spui tu? - Nu spune-le tu.
- Ce? Ce? - Ce sa ne spuneti?
Jack si eu ne despartim.
Înteleg. Nu e nimic grav, asa ca...
Discutam asta de mult timp si amândoi credem ca asa e cel mai bine.
Glumiti, nu? E o gluma.
Faceti-ne o favoare, nu faceti o tragedie din asta. Ne simtim amândoi perfect.
- Vorbiti serios? - Da, ne simtim foarte bine!
- Am discutat împreuna. - E o decizie comuna.
Ce vrei s[ spui?
Haideti sa discutam asta la cina.
O clipa, eu nu ies la restaurant.
De când ati decis asta? De ce sa nu discutam aici?
Discutam asta de mult timp.
Nu va faceti griji. Nu exista ostilitate între noi. Nimeni nu e furios.
Nu vedeti? Suntem bine.
- Nu faceti din asta o tragedie. - O clipa...
Gabe, nu ne priveste.
Nu faceti o tragedie din asta. E un pas pozitiv pentru noi.
Cum va puteti desparti? E o nebunie!
Voi sunteti Jack si Sally. Aveti doi copii.
Copii nostri au crescut. Sunt la colegiu.
Nu vrem sa va plictisim cu amanunte.
Nu pot asimila ideea. De când? Va întelegeati atât de bine.
Are dreptate. Ati cunoscut alti oameni?
Gabe, nu e treaba noastra.
- Sunt fascinat. - Mie mi-e doar rau.
N-am vrut sa stricam nimic.
- Vrem sa vedem cum e sa fii... sa fii... - Despartiti pentru o vreme.
Nu ne mai compatimiti. Am gasit în fine, curajul s-o facem.
E o nebunie totala! Într-o saptamâna veti fi din nou împreuna.
Ea va pastra casa din Riverdale. Eu îmi caut un apartament în oras.
Ma simt bulversata!
- Zau asa, Judy... - Sunt...
Haideti, sa mâncam!
Cum adica, "Haideti, sa mâncam"?
"Haideti"? Cine... Nu pot sa manânc!
- Nu te înfuria. - Nu sunt!
- Nu sunt furioasa! - Stiti...
Dati buzna aici si ne anuntati ca va despartiti?
Aveti doi copii împreuna! De ce faceti asta?
- De ce faceti asta? - Nu e treaba noastra.
De ce nu e treaba noastra? Sunt prietenii nostri!
Tu cauti un raspuns scurt? Nu e nici un eveniment traumatic.
Stii bine asta. Oamenii se înstraineaza. Sunt mici lucruri personale. Înceteaza!
Nu vreau sa aud balivernele astea! Sunt munai baliverne.
- De ce e asa de suparata? - Judy...
Tine la noi.
Si eu tin la voi.
- Ne simtim perfect, bine? - Judy!
- Vrem sa facem asta. - E o nebunie!
Judy, de ce pui atât de mult suflet în asta?
Sunt suparata! E bine? Nu pot fi suparata?
Judy, am discutat totul cu un psiholog.
Adevarat? Nu mi-ai spus o vorba!
- Spuneai ca nu ne priveste pe noi. - Eram apropiati!
Sau cel putin, asa am crezut eu.
E foarte suparata...
Nu e un priveghi, asa ca nu vrei sa te trezesti?
De ce e ceva atat de personal pentru tine. Nu stiu ce sa zic.
Haideti sa iesim la cina cum am planuit si sa uitam totul.
- Judy, vino! - Stiam eu ca va deveni o drama.
De ce erai atât de suparata?
Nu stiu. Chiar nu-mi explic.
- A fost un soc total? - Da, absolut.
Vorbeau cu atâta usurinta de asta.
Nu pareau afectati deloc.
Te-a deranjat faptul ca Sally nu ti-a pomenit nimic despre asta?
Ei bine...
Cred ca, daca ma gândesc mai bine... daca ma întorc în timp...
când eram doar noi singure...
cred ca s-ar putea sa fi facut aluzii ocazionale la asta...
întrebându-se cum ar fi daca ar fi necasatorita.
Cu tot ce stia ea, cu tot ce a experimentat. Chestii din astea...
Dar nu a spus niciodata vreo vorba urâta despre Jack.
Înainte de a continua., spune-mi ceva despre tine...
Ca sa stim cu totii cine esti.
Bine, numele meu e Judy Roth. Sut casatorita cu Gabe.
Suntem casatoriti de vreo zece ani.
Lucrez la o revista de arta. Nu avem copii.
Eu am o fiica dintr-o casatorie anterioara.
Am fost casatorita pe când eram foarte tânara... cu un arhitect.
Nu a mers. Nu e vina nimanui.
Judy ne-a spus ca a mers, pâna la urma, la cina, în seara aceea.
Era încordata si nervoasa, desi ceilalti pareau sa se simta perfect.
Dupa cina, au plecat împreuna, de la restaurant.
În timp ce se chinuia sa participe la discutie, atmosfera i s-a parut încordata.
Una peste alta, sustinea ca, pentru ea, a fost o seara ciudata.
E uluitor, nu?
Te consideri prieten bun si apropiat cu oamenii, pentru ca apoi...
sa descoperi ca habar n-ai ce le umbla prin cap.
Mi-ai ascuns vreodata anumite lucruri?
Eu? Ce sa-ti ascund?
Nu stiu... sentimente, nu stiu...
Doruri, nemultumiri...
Nu.
- Dar tu? - Nu.
Poate uneori.
Serios? Ce anume?
Nu stiu. Tu esti mereu atât de critic...
Am mai purtat discutia asta.
Categoric, esti într-o dispozitie proasta, în seara asta.
Ma simt bine. Îmi pare rau.
Deci Jack nu ti-a dat nimic de banuit? Ciudat, voi sunteti asa de apropiati!
La drept vorbind, îmi amintesc ca mi-a pomenit de un incident de la birou.
Jack, trebuie sa ma crezi.
Fata asta e mortala.
O cheama Shawn Grainger. E bine facuta în toate.
Te vei distra cum n-ai mai facut-o în viata ta.
Iar pentru 200 de dolari, crede-ma, e un chilipir.
N-am de gând sa ma culc cu o târfa. Cum ramâne cu AIDS?
Nu e o târfa. E o prostituata de lux.
Va face tot ce vrei tu. Si unde mai pui, ca are si prietene!
Sa îmi însel sotia? E periculos.
Cine mi se plângea mie...
ca viata lui sexuala nu e prea grozava?
Dupa un prânz cu doua martini, as spune orice.
Shawn, are o gura precum catifeaua. Crede-ma!
E o fosta Miss... ceva.
Ce anume am spus la prânz?
Ai spus ca Sally e frigida si ca abia astepti...
sa i-o tragi instructoarei de aerobica.
N-ar trebui sa mai beau niciodata la prânz.
Uite cum facem... O sa-ti scriu numarul ei.
- Si te sfatuiesc sa... - Ce faci acolo?
Hei, ce faci?
Ti-am mai dat eu vreun sfat prost?
- Fugi de aici... - Tine asta.
Ia-l si foloseste-l!
M-a sunat. Am impresia ca era cam la o luna dupa ce primise numarul meu.
A fost foarte politicos la telefon. Cam încordat.
Îi recunosc întotdeauna pe cei fara experienta.
Voia sa ne întâlnim la American Hotel.
Acolo a fost foarte politicos, foarte cavaler. Si foarte agitat.
N-a putu face sex. N-a avut erectie.
Cât am sta cu el, a avut dureri mari în piept. Am crezut...
ca face un atac de cord, dar i-a trecut.
- A fost ultima voastra întâlnire? - Nu, m-a sunat doua luni mai târziu.
Ne-am întâlnit la acelasi hotel. De data asta, s-a culcat cu mine.
Am început sa-l vad destul de regulat. O data la doua, trei saptamâni.
Mi-a spus ca se vede cu un psiholog si ca si-a rezolvat problema.
Odata n-am reusit sa ajung si am trimis o prietena.
A început sa ne vada pe amândoua, alternativ.
Pe urma nici una dintre noi nu l-a mai vazut vreodata.
N-a mai sunat-o si nici n-a aruncat numarul.
Din câte stiu eu.
Jack nu e pasionat de târfe.
E foarte devotat familiei lui.
Iar Sally e frigida.
De ce te surprinde? Oricum, e foarte cerebrala.
Eu sunt frigida?
Nu! De ce spui asta?
Dar sunt inhibata, nu? Tin minte ca asta i-ai spus lui Sal.
E fantastic cum nu poti uita asta. Am avut o mica disputa acum câtiva ani.
Pe care tu ai transformata într-o confruntare majora...
Ai simtit nevoia sa te culci cu o târfa?
Eu? Nu, categoric nu.
Când eram în colegiu, am facut-o.
Da?
Vad ca esti într-o dispozitie proasta.
Despartirea dintre Jack si Sally te-a afectat.
Crezi ca...
Crezi ca noi ne vom desparti vreodata?
Ce? Ce întrebare mai e si asta? Eu n-am asemenea itentii. Tu?
- Nu. - E-n regula.
Dar nu stiu ce voi simti daca tu refuzi sa ma lasi însarcinata.
Chiar trebuie sa reluam discutia asta?
- Tu ai deja o fiica... - Da...
Vreau înca una.
De ce e asa important?
E o cruzime sa aduci pe lume un copil în lumea asta pacatoasa.
Nu, nu-ti justifica refuzul cu argumente filozofice.
Daca ti-ai putea vedea expresia fetei, când spui asta!
Vrei sa facem dragoste?
Bine, dar... Dar am putea intra cumva în atmosfera...
Nu pot s-o fac la comanda.
- Bine, pune-ti diafragma. - Bine.
Nu mi-ai spune ca ti-ai pus diafragma...
pentru ca apoi sa n-o faci, da?
Poftim?
Cum poti spune asta?!
E un lucru îngrozitor!
Doamne, tu nu ai încredere în nimeni! De aia oamenii te acuza de cinism.
- Bine, iarta-ma... - Dumnezeule!
- Sunt frânt. E unu noaptea. - Nu e musai s-o facem.
- Mai esti atras de mine? - Da, mai sunt atras.
- Adevarat? - Desigur.
- Pentru ca o facem tot mai rar... - Programele nu ne prea coincid...
Astea-s baliverne. Când voiam ne gaseam întotdeauna timp.
- Vino aici. - La petreceri, în baile altora, oriunde.
Stai jos si relaxeaza-te o clipa, da?
Daca-ti amintesti bine, când faceam sex spontan...
Nu ti-a placut niciodata. Erai mereu încordata.
Îi auzeai pe cei de alaturi mâncând sau agitându-se în sufragerie.
Îti mai amintesti? Ti-o amintesti acum la modul romantic.
- Te atrag celelalte femei? - Cine? La cine te referi?
La toate femeile de la cursul tau, atât de talentate, de profunde.
Te venereaza.
Pot sa-ti spu ca nu-si doresc un barbat în vârsta. Corect?
Un barbat î vârsta se descurca mai usor decât o femeie în vârsta.
Atunci, suntem codamnati sa ramânem împreuna.
Acum, hai...
Vino.
Dupa câtva timp, Sally s-a întâlnit pentru o cina cu Paul...
un coleg de serviciu care a placut-o mereu.
- Buna, Sally. Întra. - Paul... Multumesc mult.
Intra în bârlogul meu închiriat.
- Pot sa-ti aiu haina? - E încântator.
Îmi place. Multumesc.
Ma gândeam sa bem ceva.
Am obtinut bilete la "Don Giovanni".
- Grozav, nemaipomenit. - Te simti bine?
- Ce ti-ar place? - Orice. Vin alb?
Vin alb.
Am auzit ca punerea în scena e incredibila.
Adevarat? Fantastic...
E minunat.
Nu-ti face griji! O curat eu mai târziu.
- Pot sa dau u telefon? - Da, sigur. Te simti bine?
- Da, abia astept sa vad opera. - Pe aici.
Decorurile le-a realizat un bun prieten de-al meu.
Eu sunt. Traiesti cu ea, nu-i asa? V-ati mutat împreuna.
Nu ma minti, Jack. Traiesti cu cineva.
Fiindca stiu.
Stiu!
Da, am auzit.
Nu-mi vinde gogosi! Au trecut doar trei saptamâni!
Cum puteai cunoaste pe cineva asa repede?
Prostii! Trebuie s-o fi cunoscut dinainte.
Aiurea! Nu-mi vinde mie gogosile astea!
Esti îndragostit?
Asa repede?
Nu pot sa cred!
Te-ai întâlnit cu... cu oricine o fi ea, tot timpul.
Fireste, ma asteptam sa se întâmple ceva. Dar nu asa de repede!
Esti atât de sigur?
Nu, eu nu sunt!
Dumezeule, ce baliverne necinstite!
Tu...
Ma simt bine.
- Daca ai vreo problema personala... - Serios, ma simt bine.
Abia astept sa mergem la spectacol. Ce vom vedea?
"Don Giovanni".
O poveste cu un Don Juan.
Nu ma pot gândi decât ca e Mozart.
La naiba cu Don Juan!
Ar trebui sa li se taie madularul.
Sa-ti mai aduc niste vin?
Te rog.
Stii nu trebuie neaparat sa mergem.
Nu... nu, nu. Nu o sa-mi închid viata.
Mor de nerabdare sa vad opera asta.
- Scuza-ma o clipa. - Sigur.
Buna, tot eu sunt.
Stiu cine e.
Gogosi! E Gail.
De când a intrat în firma a umblat dupa tine. Va place la amândoi sportul!
Nu ma minti, Jack.
Fireste ca e Gale. Este exact cum îti place tie.
E bruneta, desteapta si a urmat porcaria aia de Princeton! Nu!
Am crezut ca e un experiment! Nu ca e ceva final.
Nu mi-am dat seama ca tu ai o aventura!
Însiri numai gogosi! Nu cred o iota din ce spui!
- La ce ora trebuie sa fim acolo? - Stai...
Nu cred ca mai am chef de opera. Ma simt cam deprimat.
Ce motiv de deprimare ai tu? Ai dracului barbati!
Daca o femeie trece de o anumita vârsta, îsi pierde orice interes.
Nu-ti apara sexul! E adevarat!
Esti grozava pâna începi sa-ti arati vârsta. Atuci, toti vor "modele" mai noi.
Sally...
Sally, tu nu esti...
Esti o femeie atragatoare la orice vârsta.
Orgoliul meu a primit o lovitura grpaznica. Credeam ca ma mai iubeste.
Ca experimentam doar.
Daca ai fi cunpscut tu pe cineva înaintea lui...
Probail ca ai dreptate.
Poate as fi facut acelasi lucru.
Mi-am imaginat de multe ori ca as fi necasatorita.
E greu de mentinut o casatorie fericita.
Cu toate frustrarile si nefericirile ei. Nu stiu ce sa zic.
Nu stiu.
Gail venise sa lucreze în biroul lui cu un an înainte.
Am întâlnit-o de cîteva ori.
Ce sa spun? E...
cultivata, inteligenta...
E cum îi place lui.
A fost la noi acasa de câteva ori.
Mi-a laudat gustul în toate. Chiar se îmbraca putin ca mine.
Ce sa mai zic? Îmi seamana, dar e mai tânara.
Asculta, nuvela ta a fost extraordinara.
- Adevarat? - Da.
Am fost foarte impresionat. Trebuie s-o spun.
Mi s-a parut cea mai buna lucrare pe care am citit-o semestrul asta.
- A fost realmente minunata. - E grozav!
E foarte profunda, iar stilul mi s-a parut plin de gratie.
În general, am fost impresionat.
- Doamne, am rosit, nu? - Nu...
Mi se înroseste fata cu totul. S-ar putea sa si plâng.
Chiar îmi vine sa plâng.
N-o lua în sens rau. Am vrut sa-ti fac un compliment.
A fost superba! Foarte profunda.
Lauda ta înseamna pentru mine mai mult decât a oricarui altuia.
Tu ai fost singurul motiv pentru care am început sa scriu.
- Serios? - Da.
Eu si familia mea obisnuiam sa citim din "Palaria cenusie".
Dumnezeuse! Cum de-ti mai amintesti povestea aia?
"Pentru ca a renunta la sperantele sale,
a-s compromite visurile era ca si cum si-ar fi pus o palarie cenusie."
Ce-mi mai placea citatul asta!
Tii minte asta. E minunat...
Asculta, poti sa-mi auzi bataile inimii.
De unde ti se trage numele Rain?
Parintii mei m-au botezat dupa...
Rilke.
- Adevarat? - E poetul preferat al mamei.
Asa mi-am capatat numele.
Parintii tai sunt cumva scriitori?
Nu, tata e bancher, iar mama lucreaza la Lincoln Center.
Esti singura la parinti?
- De ce-mi pui întrebarile astea? - Ma intereseaza.
Sunt extrem de impresionat de nuvela ta.
Am dat-o si altcuiva s-o citeasca. A fost si ea foarte impresionata.
- Adevarat? - Da.
- Esti din New York? - Da, din East End Avenue.
- Îti pun prea multe întrebari? - Nu, e în ordine.
E doar chestia cu singurul copil. Da, am fost unicul copil la parinti.
Cum ai reusit sa scrii ceva atât de profund?
Ai avut vreo...
Ai fost casatorita si ai divortat?
Toata familia ta e asa de apriga si impetoasa.
Cum? N-am stiut ca eram asa de apriga si impetoasa.
Stilul tau e foarte...
- Mi s-a parut foarte intens. - Nu stiu...
E doar un joc. Îmi place...
Când aveam zece ani, am scris o întrega povestire despre Paris...
desi nu fusesem niciodata acolo.
Nu trebuie sa... E doar un joc.
- Nu trebuie sa stii... - Te transpui imediat?
Sunt destui profesori foarte buni care au notorietatea
ca-si seduc elevele. Se obisnuieste...
fiindca e lucru sigur.
Ele îi admira...
Ei sunt oameni în vârsta, iar ele...
studentele lor sunt flatate de atentia lor.
Eu n-am facut asa ceva. Nu zic ca nu visez
si eu câte odata în clasa cu ochii deschisi.
Caci unele dintre aceste femei sunt foarte atragatoare si interesante.
Dar niciodata...
Niciodata n-am cedat impulsului.
Si n-am înselat-o niciodata pe Judy.
Sau pe oricare femeie din viasa mea.
Fiindca nu-mi sta în fire.
Doar odata...
Cu foarte multi ani în urma...
Traiam cu o femeie extraordinara, interesanta...
pe nume Harriet Harmon.
Mi-e rusine sa recunosc dar Harriet Harmon ramâne...
A fost iubirea vietii mele.
A fost o relatie plina de pasiune. Am iubit-o foarte patimas.
Faceam dragoste pretutindeni.
Din punct de vedere sexual era carnivora.
O faceam în cabina liftului,
în tufisuri, în casele oamenilor, la petreceri, în baie.
Si, îmi displace sa spun, si pe bancheta din spate a masinii...
Arunca o haina peste genunchii nostri, apoi, îmi
apuca mâna si o îndesa între picioarele ei.
Era, întradevar, o mare figura.
Si era lasciva în cel mai înalt grad.
Întelegi ce vreau sa spun? Voia sa faca dragoste cu alte femei.
Si obisnuia sa ia droguri pentru o vreme. Se oprea din prizat...
în momentul când avea orgasm.
Pentru mine, a fost un fel de educatie.
Eram fascinat si absolut nebun dupa ea.
Dar în cele din urma a sfârsit într-un ospiciu.
Nu e de râs. A fost o istorie tare trista.
Era nemaipomenita, dar scrântita.
Vezi tu, am avut mereu predilectia asta...
pentru ceea ce eu numesc "femei kamikaze."
Le spun asa pentru ca se prabusesc ca avionul. Sunt autodistructive.
Dar se prabusesc în tine, si mori odata cu ele.
Cum e o provocare, ai prea putine sanse ca relatia sa mearga.
Imediat se aprinde un beculet în mintea mea. Probabil pentru ca sunt scriitor.
Dar imediat ce apare o componenta dramatica sau estetica,
încep sa vânez persoana.
Si daca ambianta este dramatica, atunci... atunci
e ca si cum m-as îndragosti de persoana, dar si de situatie.
Fireste nu mi-a iesit niciodata bine.
Nu a fost grozav...
În fine, la câteva saptamâni dupa ce Jack si Sally s-au despartit
nu prea mai apucasem sa vorbesc cine stie ce cu el.
Si pentru ca mi se parea cam evaziv, am petrecut mai mult timp cu Sally.
Era deprimata, iar noi încercam tot timpul s-o înveselim.
Mie mi-ar fi groaza sa locuiesc singur acolo unde stai tu.
E, într-adevar înspaimântator.
Au fost si o serie de spargeri. Casa de lânga mine a fost jefuita.
Iar vecinii erau acasa.
Au avut noroc ca nu s-au trezit din somn.
Eu as muri. Nu stiu, nu cred... N-as putea închide ochii toata noaptea.
- Vrei sa luam ceva de mâncare? - Sigur.
Hei...
- Ea e Sam. - Buna.
- Ti-i prezint pe Gabe si pe Sally. - Încântat, ea e Judy.
- Trebuie sa plec. Regret, dar... - Mai stai...
Nu, am o întâlnire.
- Serios? - Nu fii fraiera.
- Am o întâlnire. - Hai sa mâncam ceva.
Nu fii ridicola!
Dumnezeule!
Ce mai coincidenta!
- Nu ti-am retinut numele. - Sam.
Sam, da!
- Ati iesit la plimbare pe aici? - Am luat masa... vis-a-vis.
- Cu ce te ocupi, Sam? - Cu gimnastica aerobica.
Sunt profesoara de aerobica si un pic nutritionista.
Ce faceti mai târziu? Vreti sa luati cina la noi acasa?
- Gateste incredibil de bine. - Nu cred..
Nu credem ca...
- E un meniu complet vegetarian. - Nu putem diseara.
- Nu mâncati carne, nu? - Eu nu. Ea mai manânca putin, dar...
Obisnuiam sa manânc carne rosie zilnic. Dar apoi am renuntat...
- Recent, am gustat, dar m-a scârbit! - E un local mexican dupa colt, daca nu...
- Da, da, ma dau în vânt supa cous-cous! - Ai chef sa gatesti?
- Orice vrei tu. - Haideti s-o facem.
Da, veniti. Noi voiam sa stam acasa, sa uitam la gala premiilor Grammy.
Eu nu ma uit la gala. Ea urmareste toate idioteniile astea!
- Am pus un pariu pentru single! - Eu nu ma uit la gala.
- Mama e în oras. E imposibil. - Da, mama lui va sta la noi o saptamâna.
Poate mai târziu, atunci. M-am gândit la voi. Am vrut sa va sun.
Sa luam niste cafea decofeinizata.
Da, e un magazin grozav aici. Am nevoie de nste ginseng.
E fantastica, grozava. Stii ca are o diploma în psihologie.
E cu adevarat pasionata de fitness.
E grozava. Este o fata draguta. Familia ei e din Delaware.
Tatal ei lucreaza în politie.
Nu ma pot obisnui. Pentru asta ai parasit-o pe Sally? Sunt socat!
Ai grija ce spui! Tin cu adevarat la ea.
Esti prietenul meu de multi ani si tin la tine.
- Parca din senin IQ-ul tau e în scadere. - Te rog...
- Parca ai fi avut un atac cerebral. - Nu-mi face morala.
- Nu esti rabinul meu! - Nu pot sa cred.
Esti casatorit cu Sally de atâtia ani. Aveti copii. Sally e o femeie minunata.
- Admit, e cam cicalitoare... - Cicalitoare?
Nu-mi vinde mie gogosile astea. Eu am trait cu ea, nu tu. Tu n-o cunosti.
Bine, spune-mi tu ceva îngrozitor. Dar sa fie teribil de compromitator.
Cum pot sa-ti spun ceva îngrozitor?
Nu e nimic de genul asta de spus. Tin la ea, e minunata. Nu vreau s-o ranesc.
Atunci, din senin, te cuplezi cu o chelnerita, iar eu trebuie sa...
- Termina! Nu e chelnerita. - Eu ma gândesc la tine si la Sally...
E o fata, educata, calda, draguta si eu ma pot relaxa în preajma ei. Pot respira.
Sally era hiperactiva. Stii asta.
Era grozava, dar e frigida si... e dificila.
Cu toate amicele ei de la Radcliffe si decoratiunile interioare.
Si mai vrei sa stii ceva? Ma plictiseam la Opera.
Ea nu m-a însotit la vreun meci cu Giants. Nu ne relaxam niciodata.
Daca miscam o scrumiera de la locul ei era jale!
- Si ti-a luat 15 ani sa întelegi asta? - Ar fi trebuit s-o fac mai demult.
Dar erau copii la mijloc si tuturor ne e teama de singuratate.
O iubesc pe Sally, sa nu ma întelegi gresit. Dar ce ai împotriva aerobicii?
- Ce am? Sunt snob? - Ce ai împotriva aerobicii?
Nu este Simone de Beauvoir. Vreau sa ma distrez în restul viatii.
Vreau o femeie care sa-si înfinga unghiile în spinarea mea si sa tipe s-o patrund.
- Sau cel putin sa se miste. - E o putore de chelnerita!
Înceteaza! Nu te priveste. Tu nu stii ce e între doi oameni.
M-am saturat sa fiu corectat si criticat.
Asta e tot ce mai faceam cu Sally. Cu ea dadeam mereu auditie.
Si mama ta nu e în oras, Gabe. E în Florida.
Cred ca oricât ne-am fi straduit, casatoria noastra tot nu ar fi rezistat.
Cât timp ai fost tu si Judy casatoriti?
Cinci ani.
- Si de ce v-ati despartit? - Atunci, credeam ca vreau sa scap.
Simteam ca-mi pierd puterile.
Dar acum, privind retrospectiv, cred ca, de fapt, Judy dorea sa scape.
Deci, ea te-a parasit?
Nu, ea niciodata... nu e stilul ei.
Nu va lasati pacaliti de Judy. E ceea ce eu numesc "pasiv-agresiva".
Nu stie decât, "biata de mine, mai lasa-ma".
Dar obtine tot ceea ce vrea.
Îmi amintesc ziua în care l-a cunoscut pe actualul ei sot, Gabe Roth.
Sotul meu ramâne aici, pentru tot restul saptamânii, cu fetita.
Eu trebuie sa iau trenul mâine seara. Am o treaba în oras.
- Va pot duce eu cu masina. Plec mâine. - Nu, nu fii prostut.
- Nu, de ce sa mergi cu trenul? - Chiar ma descurc cu trenul...
- Sa-ti iau ceva de mâncare. Ce-ai vrea? - Nu... Îti aduc eu. Spune-mi ce vrei.
- Oricum mergeam. Spune-mi ce vrei. - Nu fii prostuta.
- Salata de paste... Altceva? - E bine.
- Pot sa iau un taxi de la gara. - Vedeti la ce ma refeream?
Vezi? Sfârseste prin ai aduce mâncarea.
Îi schimba programul, o conduce la usa...
Si ea tot timpul îi da cu, "Nu, ma descurc, nu ma ajuta."
Ceea ce fostul meu sot nu spune e ca în ultimii doi ani ai casniciei noastre,
era virtual impotent, când venea vorba de mine.
Turba fiindca am devenit ceea ce el credea ca...
El credea ca ar trebui sa fiu ceva. Mama lui, pentru a fi mai exacti.
Iar eu nu puteam suporta ca era total lipsit de romantism în orice.
Era genul de barbat care îti daruieste un aparat casnic de ziua ta.
Nu i-am luat niciodata o cafetiera Melior cadou de ziua ei.
I-am luar odata un aparat de fotografiat.
Si la aniversarea noastra un aparat de marit. Dar ea si l-a dorit.
Mi l-a si cerut.
La ce te gândesti?
Nu stiu.
Ma gândeam doar la manuscrisul pe care-l citesti.
- E un roman îngrozitor... - Foarte autobiografic.
- Ce altceva sa scriu? - Ar trebui sa ma simt insultata?
De ce sa te simti insultata?
De felul cum descrii prima noastra întâlnire. Petrecerea din Hamptons...
"El a ochit-o de la distanta pe Harriet. I-a citit gândurile."
"A fost foarte simplu. S-a simtit imediat atrasa de ea
fiindca îi amintea de unica lui pasiune."
"Al saselea lui simt i-a spus sa se îndrepte catre ea."
"Dar ea nu era Harriet. În clipa în care a cunoscut-o, visul s-a destramat."
- Da, ea nu era nebuna. - Nu, doar plictisitoare.
Nu, ea e cea mai buna femeie din carte. De aceea el se si casatoreste cu ea.
- Dar el plateste pretul. - Era un rateu! Voiam sa-l arunc, oricum.
Nu, te înseli! E plin de vitasitate si spirit. E excelent scris!
- Te simti prejudiciata ca esti sotia mea. - Sotia ta anosta.
Nu stiu de ce îmi mai ceri parerea! Tot nu tii cont de ea.
- Nu este adevarat. - Ba este.
Întâmplator, eu îl consider un roman mediocru. Ce pot spune?
Asta pentru ca nu ai pic de respect pentru judecata mea. Daca ar veni altcineva
- si ti-ar spune asta ai accepta imediat. - Ba nu.
Dupa ce a mai trecut putin timp, Judy si Sally au luat prânzul împreuna.
Iar Sally a facut un anunt surprinzator.
Îmi place sa traiesc singura.
Zau? Aveam impresia ca din contra.
Nu, a fost doar anxietatea anticiparii.
Când te calmezi, îti dai seama ca nu e asa de rau pe cât îti imaginai.
E ca si cum ti-ai extrage un dinte cariat,
toate neajunsurile casniciei tale, dezamagiri
resentimentele, toate dispar dintr-o singura smulgere si esti libera.
Nu-ti poti imagina cum e dupa anii în care acumulezi probleme si îti înghiti mânia.
- Si sa ai sansa sa începi o noua viata. - Ba da, imi pot imagina.
Ceasul biologic bate mai repede pentru o
femeie. Trebuie s-o faci cât mai ai ceva nuri.
Singurul avantaj pe care-l ai când esti ceva mai în vârsta...
e ca ai mai multa experienta.
Am mai multe sanse sa întretin o relatie...
daca as cunoaste pe cineva.
Daca l-as cunoaste acum pe Gabe, m-am gândit adesea ca
stiind tot ce stiu acum, am avea o relatie mai fericita. Fara îndoiala!
Te-ai mai recasatori cu el?
Doamne, ce întrebare!
Pentru mine, e...
Gândul despartirii e teribil de dureros.
Nu puteti ramâne impreuna de frica. Fiindca, atunci, stiti ce ati deveni?
- Ce? - Mama si tatal meu.
Stii...
Mi-am imaginat ca as fi libera.
- Stiu ca ai facut-o. - De unde stii?
Fiindca ai fpst atât de mânioasa în seara...
în care eu si Jack v-am anuntat ca ne despartim.
M-am gândit la reactia ta mai târziu. Mi-am dat seama ca am atins un nerv.
- Nu. - Ba da! E ca în Hamlet si Oedip.
Erai furioasa în seara aceea fiindca eu facusem ceea ce-ti doreai tu.
Dramatizezi prea mult. Eu si Gabe suntem fericiti.
- Nu exista casnici perfecta. - Stiu, stiu...
Când merge bine, nimic nu poate fi mai bun.
Cred ca am pe cineva liber pentru tine.
- Spune-mi. - Michael Gates?
Tipul despre care zice-i ca e atragator? Cel din biroul tau?
E la noi doar de câteva luni.
Stiu ca a avut o iubita, dar s-au despartit.
Cred sincer ca e atragator. E fermecator, inteligent.
Momentul e perfect. Ce ti-ai putea dori mai mult?
Ma gândeam sa vii acum la birou sa-l cunosti. Sa vezi cum te simti cu el.
Si daca te consideri interesata...
am putea aranja ceva. Am putea iesi cu totii, impreuna.
Michael, ea este prietena mea Sally. O sa caut niste dosare pentru ea.
Lucreaza la Comisia pentru Conservarea Monumentelor Naturii. -Preservation?
Conservarea monumentelor...
Cred ca eu as da pedeapsa capitala unor edili ai New York-ului.
Nu e vorba doar de New York.
Exista mereu o pasiune oarba pentru tot ce e nou, tânar.
Asteapta-ma aici, vin imediat.
- Scoate-si haina si fa-te comoda. - Bine.
Scuza dezordinea de aici. Tocmai scoatem un numar întreg
despre stilurile mobilierului german din anii '20 si '30.
Urasc perioada aia. Lucrarea mea de diploma a fost despre arhitectura Bauhaus.
Se numea "Functionalitate si fascism." Asta a fost pe când eram la Radcliffe.
Am pus prea multa "artilerie" în ea. N-a avut succes deloc.
Asta nu înseamna ca nu ar fi un subiect bun pentru o revista, nu?
- Uita-te la scaunul asta. - Nu-mi place deloc scaunul asta,
- De asta ce zici? - Urasc scaunul asta!
Ce parere ai? Nu e dulce?
- Da, pare dragut. - Da.
- E chiar chipes. - Si e burlac si nu e homosexual.
Ti-am spus, abia l-a lasat iubita.
Nu-l cunosc prea bine.
E cam tacut, dar îmi place asta la el.
Are un minunat simt al umorului. Si e fermecator când e beat.
A fost ziua cuiva si la petrecere el a baut cam mult whisky.
Recita poezii de Yeats si plângea.
Chiar asa... plângea?
Dar în cel mai dulce mod. Ce crezi? Sa aranjez o întâlnire?
Nu e nevoie s-o faci. M-a invitat el la prânz.
Te-a invitat?
S-a dovedit ca amândoi am fost la Cambridge.
A sugerat sa luam masa saptamâna viitoare. Asa ca...
Ar fi grozav! As fi petitoarea.
Mi-a placut Sally din prima clipa. Doamne, m-am simtit imediat atras de ea.
E sincera, spune imediat ce gândeste, iar asta mi-a placut într-adevar.
Si e foarte sexy...
Tineti minte ca nu-mi cautam o alta relatie..
Fiindca tocmai ma despartisem de Amy si jurasem sa nu ma mai leg în alta.
Dar la Sally, Dumnezeule, ceva m-a cucerit pe loc.
- Deci, i-ai fost recunoscator lui Judy? - Da, foarte recunoscator.
E foarte ciudat. Când...
Când am cunoscut-o pe Judy, am avut vaga impresie ca flirta cu mine.
Si m-am gândit ca trebuie sa fie nefericita în casnicie.
Dar i-am cunoscut sotul si pareau sa se înteleaga bine. Asta e tipic pentru Judy.
Daruieste foarte multe...
si chiar mi-a facut un mare serviciu prezentându-mi-o pe Sally.
A doua poveste a fost la fel de interesanta ca si prima. Mi s-a parut minunata.
- Excelent! - M-a facut praf.
Sunt fericita! Ma bucur nespus ca ti-a placut.
Ma încurajezi enorm. Vreau sa stii asta.
Nu... nu fii prostuta. E doar o opinie, dar am fost impresionat.
Stiu, dar e opinia ta!
Fraza ta mi s-a parut grozava.
"Viata nu imita arta, ci emisiunele Tv proaste."
- E întru totul adevarat. - Asa-i.
Nu-ti pot spune cât de mult înseamna opinia ta pentru mine.
Vrei sa ne plimbam? As vrea...
O plimbare?
- Esti ocupat, nu? - Nu, nu...
Doar o plimbare, sa discutam de...
- Vrei sa-ti mai laud povestirea. - Da... adica nu.
E fost excelenta, ai structurat bine povestirea, fiindca tensiunea crestea
minunat si se elibereaza exploziv în ultimul paragraf.
Mi s-a parut o tehnica foarte sofisticata.
Multumesc.
Cinci zile am cautat cuvântul potrivit pentru a-l descrie pe sot
- si în final am gasit cuvântul "apucacios."
"Apucacios".
- Da, l-am cautat în dictionar si nu era. - Stiu, eu l-am inventat.
- Oh, adevarat? - Da, mi s-a parut ca-l descrie perfect.
Tolstoi este o masa întreaga.
Turgheniev este, as zice, un desert delicios. Asa l-as caracteriza eu.
Dostoievski?
Dostoievski e un meniu complet, în plus vitamine si germeni de grâu.
"Am cazut în spinii vietii. Sângerez."
Mi se parea atât de romantic.
Sa scrii, sa te îndragostesti, si sa experimentezi întreaga pasiune.
Serios? Tu crezi ca pasiunea poate fi confirmata?
Nu stiu.
În revista "Time" scria ca îti pierzi atractia sexuala
pentru partener în patru ani. Atât cred ca era.
Iar "Time" trebuie sa stie, nu?
Uneori ma gândesc sa traiesc la Paris.
Sau în Europa, undeva... Mi se pare un loc romantic.
Ador viata de cafenea. Mi-ar placea sa scriu, sa-mi iau poate un mic apartament.
Suna minunat.
Sa te plimbi pe strazile Parisului...
Pâna n-ai fost sarutat într-o dupa-amiaza ploioasa pariziana...
n-ai fost sarutat niciodata. Ti-o jur!
- Si tu ai fost sarutat în ploaie? - N-am fost cel sarutat, eu sarutam.
Bine, ma întrebam...
- daca ti-as putea citi romanul. - De unde stii ca am un roman?
Ai pomenit de el la masa. Atunci când am prânzit împreuna.
- Sunt foarte dezamagit de el. - Da...
Stiu. Îti cer asta pentru ca eu cred ca as învata multe din el.
Mi-as dori sa stiu doar ce îti place si ce nu
si de ce esti atât de autocritic cu el.
Mai lasa-ma sa ma gândesc la idea asta.
- Te simti bine? - Da.
Da-mi un ragaz. O sa ma gândesc la asta.
- Nu ar fi trebuit sa-ti cer asta. - Nu, nu...
- Lasa-ma sa ma mai gândesc. - Bine.
Gabe... ti-a ales mereu femeia nepotrivita. Cu exceptia lui Judy. Prima...
E prima femeie sanatoasa la cap de care s-a îndragostit. E mereu atras...
de scrântire, de smucite...
Dintr-un anumit motis. Am eu câteva teorii despre asta.
Una ar fi ca... în adâncul sufletului sau stie ca nu va merge.
Asa ca sufera, iar astfel suferind...
îsi ispaseste un pacat anterior. Care, nu stiu.
Alta teorie ar fi ca el, ca noi toti a cescut
cu filme si caarti în care dragostea nefericita este romantiac.
Dar tu? Cum merge relatia cu Sam?
Minunat, absolut minunat. Sâmbata ne-am trezit
si am alergat pe faleza râului. Era o zi superba, soarele stralucea...
Absolut splendid. Am dat jos câteva kilograme bune. Sam m-a pus sa fac miscare.
Te simti incredibil când esti în forma. Mamânc sanator, asta e celalalt avantaj.
Mâncam salate, nu carne. Nu ne atingem niciodata de carne.
Mai târziu am închiriat o caseta video.
Era un filmulet aiurit si nostim.
Sally nu m-ar fi lasat sa-l aduc acasa. Am râs ca un nebun.
M-am distrat fantastic si nu m-am simtit vinovat de asta.
Cum ziceam, nu e Simone de Beauvoir. Ne mai si ciondanim uneori.
Crede-ma de data asta. E Regele Lear. Shakespeare nu a scris "Regele Leo".
Bine, dle "Intelectual". Shakespeare a scris în engleza, nu în japoneza.
E minunat.
Voiam sa-mi fac un cappuccino. Vrei si tu unul?
- Nu. - Esti sigur?
Absolut categoric.
Sa nu te înfierbinti. Nu mi-am pus diafragma.
Nu vreau... Vreau sa fac dragoste cu tine fara diafragma.
- Ce tot spui? - Vorbesc serios.
M-am gândit la asta. Am ajuns la concluzia ca poate...
poate ma opun ideii de a avea un copil cu prea multa înversunare.
- Cum? Ce vrei sa... De cât timp? - Nu stiu.
Astea sunt doar unele dintre gândurile care ma framânta. Poate...
Poate ne-ar ajuta într-un fel.
- Ce fel de ajutor... ai în minte? - Nu stiu.
Esti nefericit în casatoria noastra?
Nu ma gândesc la asta prea mult timp. Ceea ce, probabil, e un semn bun.
E târziu, sunt obosita. Chiar tii sa vorbim despre asta, acum?
Nu, am spus doar ca m-am gândit ca e o idee buna sa avem un copil.
- Nu mi se pare o idee atât de buna. - De ce? Ti-a venit din asta din senin?
Cred ca avem de lamurit unele lucruri între noi, înainte de a avea un copil.
Tu voiai sa avem un copil. De ce esti asa prost dispusa?
- Vrei pe cineva nou? - Nu.
Pe cine? La cine te referi? Adica tu ai vrea?
- Cu siguranta nu un copil. - Atunci las-o balta!
- Am adus vorba fiindca tu voiai. - Bine, bine...
Esti prost dispusa, sau ai ceva sa-mi spui si nu-mi spui?
Nu, dar ar trebui sa fim atenti sa nu intram
într-o belea din care sa nu mai iesim.
Deci, nu-ti doresti un copil, da? Asta ar fi trebuit eu sa...
- Stii bine ca-mi doresc. - Atunci ar trebui sa kucram la asta.
Dar nu asta seara. Aveam chef de sex, dar...
- Îmi pare rau. - Nu-i vina ta, e aiurea.
Te implor sa facem un copil pe care eu nici macar nu mi-l doresc.
- Stiam ca nu ti-l doreai. - N-am vrut sa spun asta, ci altceva.
E târziu si sunt derutat.
Avem o casatorie perfecta! Nu stiu de ce ne certam asa, din senin.
Michael? Ti-am adus niste supa Wonton, fiindca erai prea ocupat sa vii la masa.
Îti multumesc, Judy. Esti o comoara.
- Deci, mergi la Carnegie Hall. - Da, la a noua lui Mahler.
- Serios? - Sper sa-i placa Mahler lui Sally.
Fireste c-o sa-i placa. Simfonia a noua e favorita mea!
M-am gândit la un loc minunat unde s-o duc dupa concert.
Un mic local condus de o familie de italieni. E foarte intim.
Are curte, spaliere cu plante, felinare mici...
Pare un loc minunat.
Asa si este.
E ciudat sa te întâlnesti cu cineva despartit
de putin timp dupa o lunga casnicie.
Banuiesc ca a trecut mult timp de când n-a mai fost curtata romantic...
Da, sunt sigura.
Sunt asa de nepriceput! Sunt de moda veche. Înghit toate aiurelile astea.
Muzica, restaurante intime, lumânari aprinse si tot restul...
Sunt dintr-o alta epoca. Amy spunea ca trebuia sa ma fi nascut în 1800.
- Cred ca ea gasea astea prea sentimentale. - Nu, nu sunt sentimentale, ci dulci.
Dar e minunat, nu? Si tie-ti plac chestiile astea, nu-i asa?
- Sigur. - Da...
- A fost o seara frumoasa, Sally, nu-i asa? - Da, a fost foarte bine. Placut.
- Muzica a fost fantastica. - Da...
De obicei, îl detest pe Mahler... dar a fost bine.
Ultima parte a fost prea lunga. Cred ca ar fi trebuit s-o taie.
Partea a doua a fost buna. Începea bine, apoi...
- Apoi devine sentimentala, nu crezi? - Da...
Dirijorul s-a luptat s-o duba la bun sfârsit.
Cina a fost excelenta.
Desi l-as învata pe bucatar sa faca sosul Alfredo. Nu prea i-a iesit.
Îmi pare rau ca nu ti-a placut. Te deranjez?
Îti ofer o cafea?
Mi-ar face placere.
Nu casc, o fac doar ca sa-mi oxigenez plamânii.
Mersul cu masina mi-a facut cam rau.
Îmi cer scuze. Nu sunt cel mai bun sofer din lume.
Nu, coduci perfect, în mare parte. Nu e vina ta.
Nu trebuia sa beau ultina Margarita. Trei e limita mea.
Eu n-am putut s-o termin nici pe a doua.
Ah, e încântator.
Foarte intim... pin englezesc. Mie îmi... e cel mai fin.
Eu îl prefer pe cel frantuzesc. Decoratorul meu m-a tras pe sfoara.
Oricum, e prea mare pentru o singura persoana. O sa ma mut în centru.
E straniu cum ti se schimba viata. Mi-e frica sa stau aici singura.
- Au fost jafuri. - Sunt sigur.
Vrei sa te recasatoresti imediat, Sally, sau îti place singura?
Îmi place sa fiu singura.
Fiindca eu cred ca unii oameni au nevoie de casatorie.
- Nu sunt de acord. - Asa se spune.
Nu eu! Credeam ca am nevoie de casatorie.
Eu da. Cred ca pentru mine e timpul.
De ce nu te-ai casatorit niciodata?
Nu stiu... Am fost odata la un pas...
Aveam 20 de ani, dar n-a fost sa fie.
- Bei vin? - E minunat. Multumesc.
Eu vreau sa traiesc singura. Cel putin pentru o vreme.
Vreau sa experimentez. Apoi, daca se întâmpla, perfect.
Daca nu, nu.
Sunt sigur ca vei obtine ceea ce doresti.
- Esti o femeie tare... frumoasa. - Oh, multumesc.
- Nu pot, nu pot asa de repede. - Iarta-ma.
Doar ca...
- Metabolismul meu nu-i asta. - Înteleg.
Multumesc.
N-am mai fost într-o situatie... sociala...
care sa însemne ceva pentru mine de foarte mult timp.
Îti multumesc, Sally. Ma bucur sa stiu ca-ti pasa de mine.
Nu as fi cu tine aici...
daca nu as fi macar interesata sa explorez posibilitatea.
- Noroc. - Noroc.
Seara asta a însemnat foarte mult pentru mine, Sally. Îti multumesc.
Încântator. E minunat.
- Care e graba? - Iarta-ma, îmi cer scuze.
Sunt doar foarte impetuos, fiindca îmi placi mult.
Michael, ce pot sa spun?
N-am mai facut dragoste de foarte... foarte mult timp.
Casnicia mea, ti-am spus, era "moarta". De ani întregi.
Nu stiu de ce. Ba stiu. E a doua lege a termodinamicii.
Mai devreme sau mai târziu, totul se schimba. E ideea mea nu-i din enciclopedie.
Si asta e ciudat, fiindca adesea nici nu observam când are loc asta.
Eu am observat.
Asta e partea care ma ucide.
Eram în oras cu treaba. Jack trebuia sa fie cu afaceri, în Chicago.
Dintr-o datp, din pura întâmplare...
- Buna. Ce mai faci? - Buna. Cum a fost în Chicago?
A fost bine... Adica am fost foarte ocupat.
Batrânul nu vrea sa cada la întelegere.
E hot batrân..
N-am putut aduce vorba.
Eram atât de ranita. Atât de plina de... furie!
Si speriata.
Saptamâni intregi...
am asteptatsa-mi spuna ca a cunoscut pe cineva, dar nu a facut-o niciodata.
Desi am stat mereu la pânda n-am mai observat nici un alt incident.
Asa ca am preferat sa trec cu vederea, în speranta ca voi uita.
Dar n-am uitat.
Fiindca am început sa ma gândesc...
Sa scap de el...
Si sa traiesc singura.
Iar lucrurile au mers tot mai rau între noi.
Ne-am îndepartat tot mai mult.
Acum sunt singura.
Si îmi dau seama ca sunt una dintre cei care au nevoie sa fie casatoriti.
- Hei, hei, vino aici! - Buna.
- Unde te duci? - Acasa.
- Vino, te duc eu cu masina. - Super!
Urca.
- Am o surpriza pentru tine. - Ce?
Nu stiu daca o sa ti se para o surpriza. Te voi lasa sa-mi citesti romanul.
Minunat! Chiar e minunat! Multumesc.
- Fii blânda cu el, fiindca... - Bineînteles.
- Vrei sa urci? - Acum?
Vino sa-mi cunosti parintii. Sunt "îndragostiti" de tine.
Nu vrei sa vezi cum locuiesc? Richard, ce cauti aici?
- Deci de asta nu te mai vad eu. - Ce tot spui?
- Te înseli... - Voiam doar sa vad cum arata el.
Stii ceva? Nu esti deloc cum mi te imaginam.
Nici macar nu e iubitul meu. E profesorul meu de la Colum...
- Profesor? Ăsta ti-e profesor... - Da.
- Sunt profesorul Gabriel Roth. - Încântat.
- Columbia? Universitatea? - Termina.
- Barnard. - Ce interesant esti?
Sa va întreb ceva, dle profesor.
- Va seduceti toate studentele? - Nu stiu despre ce e vorba.
- Char nu stii? - Termina. Pleaca, te rog.
- În fond, ce cauti tu aici? - M-ai dus de nas!
Nu-i adevarat! Ti-am spus din prima zi ca nu vreau.
- Când o iei în brate, ce-ti spune? - Înceteaza!
- Nu stiu ce vrei sa spui. - De ce te porti ca un copil?
Parca ai avea 15 ani... Scuza-ma.
Îmi pare rau. E bine?
- Nu stiu. - De ce nu intri, pur si simplu?
Asta fac. Ce e? Încerc sa te ajut.
- Mi-e frig. - Iarta-ma.
Ti-o prezint pe mama mea. Dânsul e profesorul Gabe Roth.
Îmi face o deosebita placere sa va cunosc.
El e tatal meu.
E o onoare, domnule. Ce sa va aducem?
Mie? Nimic. Ma simt perfect...
Poate doar... un calmant, daca aveti. Cine era bruta de jos?
Îti spun mai târziu. Soarele a aparut brusc.
Suntem mari fani de-ai tai. Am dori sa mai scrii povestioarele alea nostime...
- Sa-ti iau haina. - si triste..
Ce voiai sa-mi spui despre tipul de jos? Cine e?
E mai bine sa încep cu începutul, daca tot e sa-ti spun.
Tata... avea un coleg... Colegul asta...
era partenerul lui de afaceri.
Tipul era partenerul de afaceri al tatalui?
Nu, de aceea trebuie sa-ti povestesc totul de la început. Totul duce la el.
Acest partener de afacei al tatei venea destul de des acasa la noi.
Într-o zi, mi-a marturisit ca s-a îndragostit de mine.
Am fost foarte magulita, si asta e putin spus.
Era foarte inteligent si era burlac.
Asa ca am început o relatie. Normal, n-am spus asta nimanui.
Aveam si o prietena, Jane. Parintii ei erau divortati.
Tatal ei, Jerry, a facut o pasiune nebuna pentru mine.
N-a trecut mult timp, si ma vedeam cu amândoi barbatii.
Dar în loc sa ma simt fericita, ma simteam groaznic.
Nu-mi lamuream sentimentele, asa ca am apelat la un psiholog.
Câteva luni am tot încercat sa-mi lamuresc dilema.
Apoi, într-o zi, asihologul m-a spus ca nu ma mai poate trata...
fiindca nu i se parea corect...
dat fiind ca si el se îndragostea de mine.
M-a cucerit... Îti poti închipui, era destept foc...
Asa ca am început sa ma vad cu el.
Si am reusit... Am rupt relatia cu ceilalti doi.
Dar sufletul îmi spunea ca nu e o persoana de încredere...
Era un psiholog.
Asa ca n-am împins nicicând lucrurile prea departe cu el.
Pe urma, într-o seara, l-am cunoscut pe Carl.
El a fost foarte dragut si s-a purtat minunat cu mine.
Atunci, mi-a venit mintea la cap si m-am întrebat:
"Ce caut cu toti barbatii astia mai în vârsta?"
Prin urmare m-am cumintit si ma întâlneam numai cu Carl.
Dar, cum ai vazut, Richard e atât de instabil... A pus-o la suflet.
Dumnezeule! Ai aici material pentru primul tau roman si urmarea lui...
Si o opera de Puccini pe deasupra! E incredibil!
Este, dar nu crezi ca am dreptate? Carl e haios...
Dar ce naiba ma fac când va veni criza vârstei a doua?
Sunt cu totii oameni realizati, dar...
La sfârsit ma simteam ca un simbol al tineretii pierdute...
sau al visurilor neîmplinite. Sau sunt prea dramatica?
Gabe.
Se apropie ziua lui Rain si ne-am bucura sa vii la petrecerea ei.
- Nu stiu daca sa spun da sau nu. - Nu, nu vrea sa vina la petrecere.
Vino, te rugam. Ne-am bucura sa bei ceva cu noi. Împreuna cu sotia.
Mama, nu o sa vina la ziua mea.
Cred ca ai o influenta benefica aspra lui Rain. Esti aproape o inspiratie.
E talentata.
Si consider o onoare daca ai veni sa ciocnesti un pahar de ziua ei.
Pe când Gabe îi încredinta manuscrisul lui Rain,
Judy îsi prezenta unele din scrierile sale.
Am reusit, în sfârsit, sa citesc aceste încântatoare poezii.
- Poti fi complet sincer. - Sunt.
- E doar un hobby. - Am fost miscat. Sunt pline de simtire.
- Ce parere are sotul dumitale? - Nu i le-am aratat niciodata.
E prea critic. Are standarde prea înalte.
- Ar avea si dreptate. - Si cele doua despre New England?
E un mic cimitir în Martha's Vinezard unde mi-ar place sa fiu îngropata.
Îl stiu! Îi spuneam lui Amy ca si eu mi-as alege acel loc de înmormântare.
- Vrei sa luam prânzul în oras? - Desigur, mi-ar face placere.
- Doamne, esti ud? - Nu prea rau. Dar tu?
Cred ca doar haina s-a udat.
- Ai parul ud. - Da?
Multumesc, Annie.
- A fost distractiv, nu? - Da! Parul meu e un dezastru.
- Judy, pot sa fiu sincer cu tine? - Desigur.
- Multumesc ca mi-ai prezentat-o pe Sally. - Oh, da.
- Cred ca m-am îndragostit de ea. - Doamne, ce rapid ai fost!
Ea nu-mi împartaseste sentimentele si nici nu cred ca o va face vreodata.
- Nu e singura de prea mult timp. - Da, de fapt îmi dau seama de asta...
Dar tin, în fine, la cineva si abia astept sa fac pasul urmator.
Probabil ca...
Esti putin prea timid din cauza unor experiente nefericite.
E perfecta precum pare?
Da, este. E minunata...
E cinstita, decenta... Numai lucruri bune de spus despre ea.
Multumesc, Judy. Stii cât de mult îti respect parerile.
Te superi daca ma...
Ma simt cam ciudat. Probabil din cauza alergaturii...
- Sa-ti aduc... e în sertar... - Ma descurc.
Nu stiu de ce i-am prezentat-o lui Michael.
Ce ce i-am împins unul în bratele celuilalt?
Când era evident ca nutream eu însami sentimente pentru el.
Eram foarte derutata, nu stiam ce vreau.
Arati bine, nu îmbatrânesti deloc. Probabil faci sport, nu?
De când am rupt-o cu Sally sunt burlac. Trebuie sa ma îngrijesc, nu?
Am vazut-o pe Sally aseara. Se întâlneste cu unul.
Parea simpatic, arata bine. Claire îti poate spune mai multe.
Da, cred ca... Ce era? E editor.
Deci...
Care e povestea? Adica... se vad doar sau...
Nu, nu stiu... noi nu stim.
Sunt beat, nu ma lua în seama, dar când ai renuntat,
ai renuntat la o femeie grozava.
Ken! A facut-o lata asta-seara.
Nu, are dreptate... Stiu si eu... Am fost împreuna multi ani.
E o mare doamna, stiu.
Fii linistit, o sa se descurce. Tipul ala, Michael cred... parea un om de isprava.
- Ken, cred ca... Hai acasa. - Ce? Nu-mi spune ca am sarit calul!
Te simti bine. Blonda aia, Samantha... Sam. Ar trebui sa fie la Olimpiada.
Ce crezi? Au intentii serioase cu relatia lor?
- Nu stiu... - A spus ca e ceva serios? Ce a spus?
Jack, nu am stat de vorba decât câteva minute, am...
Arata superb! Si-a facut operatie estetica?
- Operatie estetica? - Trebuie sa plecam, Ken. Hai acasa.
Unde e Sam?
Daca astrologia e corecta...
- Este! Se poate dovedi 100 %! - Cine s-o faca, tigancile?
De ce nu ne-ar influenta perdonalitatea pozitia planetelor?
Stii cine mai crede asta? Bona micutului meu.
Se stie, doar, ca în timpul lunii pline se comit mai multe crime, da?
Cine stie?
E un lucru universal stiut.
Sunteti grozav de destepti, dar nu stiti unele lucruri fundamentale...
Mi-ar placea sa o vezi pe bona mea. Nu cunoaste pe nimeni în New York.
Am angajat-o de doua luni.
Fabulos, dezlegam misterele Universului...
- Fosta mea sotie credea în asa ceva. - Trebuia s-o asculti.
Acum discut ceva. Pozitia planetelor...
Planetele au o influenta cruciala în viata ta.
N-am cuvinte sa pot sublinia asta deajuns. Iar corpul tau...
- Sa fim rationali... - Sunt absolut rationala.
Eu n-as combina un Sagetator cu o Balanta.
Sam, trebuie sa plecam. Hai...
- Abia am început. - Îmi pare bine ca v-am vazut.
- E devreme! - Se face târziu. Ne mai vedem baieti.
- Mi-a parut bine sa va cunosc. - Sa mergem.
Doamne, daca nu stii ce naiba îndrugi, de ce nu-ti tii gura?
- Ei nu stiu ce vorbesc! - Cum adica ei nu stiu?
Acaparezi conversatia. Ce. ai zice sa mai si asculti?
- Eu ascult! - Ar fi ceva nou pentru tine.
Wsti atât de mojic, Jack! Nu pot sa cred ca mi-ai facut asta!
- Tu esti experta, nu? - Haide sa mergem...
Înainte sa faci o scena si mai penibila.
Mereu ma înnebunesti cu astrologia asta. E o prostie, ti-am spus-o de sute de ori.
M-am saturat sati ascult prostiile despre soia, elimente Zen si zodii.
- Lasa-ma-n pace... - Urca în masina!
- Cu cine crezi ca vorbesti? - Vrei sa ajungi de râsul prietenilor?
Ei încercau sa poarte o conversatie
inteligenta, iar tu îi tot dadeai cu tofu...
Crede-ma sunt niste tembeli, nu intelectuali!
Vrei sa urci în masina?
- Nu, nu urc. - Ba urci!
- Ajutor! - Taci din gura!
Taci odata! Ce, ai înnebunit?
- Vreau sa te fac de râs! - Vrei... Vii cu mine sau nu?
- Vrei sa vii? - Va urasc! Pe tine...
si pe prietenii tai tâmpiti!
Misca-ti fundul în masina! Imediat!
- Unde mi-e geanta? - Urca! Nu stiu, nu conteaza unde e.
Uite-o! Ueca în masina.
La naiba, cred ca mi-am pierdut mintile. Esti bine dusa cu pluta.
- Esti prea beat ca sa conduci... - Nu-s! Tine-ti pliscul si sa mergem.
- La naiba! - Jack! Uite ce-ai facut...
Lasa-ma sa ies de aici! Lasa-ma sa ies de aici!
- Vrei sa opresti?! - Nu opresc. La naiba.
- Treci în masina! - Maniacule!
Încerci sa fii draguta?
Nu!
- Treci naibii în masina! - Nu!
- Nu-mi vine sa cred... - Nu! Ajutor!
Ce caut eu aici? Urca în masina, minte de copil!
Urca naibii în masina!
Dumnezeule!
De ce ai putut sa ai orgasm cu Michael si cu sotul tau, nu?
N-am avut, am încercat. M-am straduit sa ma las dusa de val.
- Eram prea încordata. Am fost la un pas. - De ce îti vine asa de greu?
Mintea îmi zbârnâie de gânduri. Ati râde daca va povestesc.
- Devin hiperactiva mintal. - Ce gânduri?
Ma gândeam ca-mi place ce-mi facea Michael...
si ca era altfel decât cu Jack. Era mai blând...
Si... mai excitant.
Ma gândeam cât de diferit era Michael fata de Jack.
Si ce viziune asupra vietii are el, mult mai profunda.
Si ma gândeam...
ca Michael era ca un arici...
iar Jack ca o vulpe.
Apoi m-am gândit...
ca Judy era o vulpe...
iar Gabe un arici.
Si m-am gândit la toti oamenii pe care-i cunosteam...
care erau arici...
si care erau vulpi.
AI Simon, un prieten, era arici.
Iar sotia lui, Jenny, era tot arici.
Cindy Salkind era o vulpe.
Si Lou Patrino era un arici.
Aveam impresia ca uneori...
nu erai prea atenta.
Nu, nu-i asa!
Ti-am spus...
ce probleme aveam cu Jack.
Nu!
A fost minunat.
Doamne, ti-am jignit sentimentele, nu?
Nu vreau sa-ti fac o impresie gresita. Mi-a placut la nebunie!
Si mie!
Ma excitam extraordinar la începutul casatoriei noastre.
Apoi, pe parcurs, acest sentiment a disparut.
Nu-i nimic.
Ce? Ca nu reactionez?
- Ai trait o experienta placuta. - Da.
Numai ca am trait doua experiente placute, separate.
- De acord, dar au fost placute! - Au fost separate.
Încep sa înteleg ca sotul tau e putin cam smucit. -Very funny.
Foarte nostim.
Zau asa, Sally...
- Ti-e foame? - Zise el, ca sa schimbe subiectul.
Termina.
Ce s-a auzit?
- Au fost o serie de jafuri. - Ai pus alarma?
Cheama politia. Eu arunc o privire.
- Cine esti? - Tu cine esti?
- Jack, Dumnezeule! - Ai schimbat yala casei mele?
- Cine-i asta? - E sotul meu.
- Nu te priveste. Te rog sa pleci. - Nu ma priveste? Nu vreau sa plec.
- Te simti bine? - Eu? Cine esti?
Sta aici?
- Nu te ambala. - Sa nu ma ambalez?
- Ti-o trage în patul nostru? - Sa nu ne dam în spectacol.
Nu mai vorbi. Michael, du-te sus.
- Nu pot sa vorbesc cu el? - Du-te sus, Michael. Te rog.
- Te duci în patul nostru? - Nu mai e patul nostru, Jack.
Ai nevoie de o cafea amara.. Îti fac una, apoi pleci.
O clipa, Sally. Vreau sa ma întorc.
- Jack, esti beat. - Te rog... Viata mea e un dezastru.
Jack, nu e timpul si nici locul pentru a discuta asta. Pleaca, te rog.
- Nu e locul? Asta e casa mea! - E casa mea!
Nu, e casa mea acum!
- Vreau sa o luam de la capat. - Nu, nu se mai poate.
Sally, nu vrei sa ma ajuti?
- Te rog. - Would you get lost? What is this?
- This is ridiculous! - I can handle this.
- Nu pot sa cred. - Nu trebuie sa crezi. Cara-te!
Asculta... Doamne, eu...
Nu e numai vina mea. E nevoie de doi pentru asta...
- N-am spus niciodata ca e numai vina ta. - Tu nu stii ce greu e de trait cu tine!
Mi-ai facut viata un iad! Vezi? Are raspuns la toate!
Ce-ai vrea sa spun?
Casnicia noastra a fost plina de probleme. Stiu asta!
Unele au fost din vina mea, altele din vina ta.
Dar tu m-ai mintit, m-ai amagit, m-ai înselat...
Ce mai stai? Fugi sus...
- E un strain în casa. - O stie.
O stie. Grozav! E perfect.
Arata-mi un cuplu care sa nu aiba probleme. Nu e atât de neobisnuit.
Pentru toti e greu! Toti trec prin momente dificile, nu?
- Ce-i cu tipa cu care te-ai mutat? - E o aberatie. Numai aberatii!
- Am cunoscut un barbat care sa-mi placa. - Poftim? Ce-ai facut?
Am cunoscut pe cineva care-mi place.
Cum ramâne cu toti anii în care am fost împreuna?
Ei bine...
Tu nu ai ezitat ca-i stergi atunci când ti-a convenit.
Dar eu... n-am stiut ce altceva sa fac.
Nu, Nu! Nu pot discuta acum. Te rog, pleaca!
- Te vei simti mai bine mâine. - Mâine ma voi simti ca naiba..
La naiba!
Buna. Trebuie sa vorbesc cu Jack.
Cât mai ai de gând sa ma lasi afara, sa te mai astept?
Niciodata în viata mea n-am fost tratata în halul asta!
Vezi, ilustrarea perfecta a ruinarii vietii.
Consulta un psihiatru.
Chiar am nevoie, m-a încurcat cu o canalie!
Intra, te rog.
De ce nu ni te alaturi? Ne priveste pe toti.
- Nu avem nici un secret. - Aiurea! Nu avem decât secrete.
- N-am întâlnit un Scorpion fara secrete. - Nu încetezi cu prostiile astea?!
- Eu ma duc sa ma culc. Plecati! - Esti cel mai îngrozitor om!
Ce mare lucru?
Am gresit de câteva ori. Am tipat la tine, m-am purtat urât... Chiar e ireversibil?
Mânie clocotitoare si poruncitoare, melancolie cenusie si confuza...
Si catre ce final? Pentru a articula o strategie neroada? Procreatia?
Îi spunea ceva afacerea cu un infinit numar de spermatozoizi...
care se bat pentru un singur ovul. Nu era invers.
Fireste, barbatii pot iubi oriunde, si oricâte femei...
inclusiv unele total straine, în timp ce femeile sunt mai selective.
În orice caz, ele satisfac cererile unui singur oulet.
Pe când orice barbat are milioane de spermatozoizi frenetici care tipa salbatic:
"Lasa-ne sa iesim imediat de aici!"
Era unul dintre acele anunturi personale cu...
o multime de cerinte la care, de parca nu era de ajuns, se adauga: "numai nefumator."
Feldman visa sa întâlneasca o femeie care sa-l atraga fizic si sa aiba
un simt al umorului acut ca al lui, sa fie pasionata, ca el, de sporturi
sa adore, ca el, muzica clasica, cu o înclinatie speciala catre Bach
si climele blânde.
Pe scurt se dorea pe sine, dar sub înfatisarea unei femei frumoase.
Pepkin se casatorise si avea copii. Ducea o comoda viata casnica.
Placida, dar plictisitoare. Knapp era un petrecaret.
Evitase lanturile nuptiale si se culcase cu multe femei într-o saptamâna:
Studente, casnice, infirmiere, actrite, o doctorita, o vânzatoare.
Si orice ati numi voi, pe toate le-a tinut Knapp între picioarele sale.
Pepkin, din calmul fidelitatii sale, îl invidia pe Knapp.
Iar Knapp, mai solidar decât poti crede, îl invidia pe Pepkin.
Ce s-a întâmplat dupa ce luna de miere s-a sfârsit? A crescut dorinta odata cu anii...
sau rutina i-a facut pe parteneri sa tânjeasca dupa alti iubiti?
Era notiunea iubirii eterne doar un mit cu care am crescut...
la fel ca acela al orgasmului simultan?
Singura data când Rifkin si sotia lui au simtit un orgasm simultan
a fost atunci când judecatorul le-a înmânat decizia de divort.
Poate ca, în final, ideea e sa nu te astepti la prea mult de la viata.
Cartea a fost minunata.
A fost distractiva, plina de imaginatie si miscatoare...
Nu trebuie sa ma lauzi. Poti sa ma critici. Fii sincera cu mine.
- Bineînteles. - Adevarat?
Stii sa faci haz de suferinte.
Aceste suflete marunte, pierdute, ce se zbat...
Ciudat! Nu-ti pot spune câte necazuri am avut cu cartea asta.
- Ai mai dat-o cuiva s-o citesca? - Nu... Sunt încântat de ce simti.
Nu-ti pot spune cât de încurajat ma simt. Înseamna enorm pentru mine.
Sentimentele tale sunt...
Sigur esti topita dupa stilul meu. Deci, n-ar trebui sa fiu asa de încântat.
Nu e adevarat, sunt obiectiva. Da, îmi place cum scrii.
Aveam unele obiectii... dar pe întreg, cartea era doar...
Sunt sigur ca aveai si obiectii. Care erau?
Nimic serios. Pe total, cartea este o încântare.
Serios? Nu-ti pot spune ce relatie de dragoste-ura am avut cu cartea asta.
- Doamne, nu e posibil... - Ce ai patit?
Cred ca am uitat manuscrisul în taxi.
Glumesti? Într-un taxi? Esti sigura?
Nu pot sa cred ca ti-am facut asta. Soferul era un lndian.
L-ai lasat în taxi-ul unui indian?
Nu, era armean. Nu pot sa cred asta.
Era unicul exemplar.
- Stiu. - Glumesti, probabil.
- Era... Hargopian? Ar fi posibil? - Dl Hargopian, Swami Hargopian, da.
PĂZITI-VĂ DE CÂINE
Eram complet distrus. Îmi doream sa mor.
Era cel mai groaznic lucru care se putea întâmpla.
- Ai facut pe nepasatorul pentru ea. - Trebuia. Biata fata era distrusa.
Ce era sa fac? Trebuia s-o încurajez.
Deci, tineai mult la cartea asta, în ciuda afirmatiilor despre cât o urati.
- Presupun ca da. - Si tânara fata? Rain?
Aprobarea ei era foarte importanta pentru mine.
De ce îti faceau atâta placere laudele si încurajarile ei?
Si lui Judy, sotiei tale, i-a placut mult, dar ei i-ai facut zile fripte.
Nu stiu. dar aici se instituise un raport care mie mi se parea...
foarte important.
Hei! Hei! Cineva v-a gasit plicul.
Va asteapta acasa, acum. Veniti aici!
E... e atât de freudian.
Ce anume?
Faptul ca am uitat romanul în taxi...
Nu fii prostuta! Se putea întâmpla oricui. L-ai ratacit pentru o clipa.
Nu... nu cred... Poate a avut o semificatie.
- Cum ar fi? - Ei bine...
Nu stiu. Cred ca poate... Poate m-am simtit amenintata.
- Amenintata de cartea mea? - Da.
- Sunt foarte competitiva din fire. - E absurd.
De ce? Fiindca sunt tânara?
Nu te înfuria... Eu sunt de partea ta.
- Sunt cel mai mare fan al tau. - Da...
Poate ca ma simteam amenintata de anumite lucruri din carte.
De pilda?
Unele atitudini fata de femei si ideile tale despre viata.
- Mi-ai spus ca-ti place cartea. - Îmi place. Serios.
- Care erau obiectiile tale? - Nici una.
Nu, spune-mi. Care erau criticile tale.
Am fost putin dezamagita, cred, de unele din atitudinile tale.
Adica? Ce atitudini? Fata de ce?
De felul în care personajele tale au relatii ocazionale.
Cartea nu scuza aventurile. Am exagerat în scopuri comice.
Aveam de ales doar între insatisfactie cronica si corvoada suburbana?
Nu, dar am distorsionat eu intentionat. Încerc sa descriu...
cât e de dificil sa fii casatorit.
Trebuie sa ai grija sa nu trivializezi asemenea lucruri.
Iisuse, sper ca n-am facut-o!
Felul în care eroul tau vede femeia...
e retrograd, e superficial.
Ce tot spui? Mi-ai declarat ca e o carte grozava.
Da e minunata, N-am spus niciodata "grozava"...
ci "geniala", "plina de viata".
Nu asta am... Nu discutam daca e sau nu geniala.
"Triumful vointei" a fost un film excelent, dar dispretuiesti ideologia din el.
Ce vrei sa spui acum? Îmi dispretuiesti ideile?
Nu, nu le dispretuiesc. Exemplul a fost...
Nu e sub demnitatea ta de gânditor matur...
sa-i permiti eroului tau sa iroseasca atâta energie emotionala
cu obsesiile asupra unei relatii psihotice cu o femeie,
pe care tu ti-o imaginezi puternica si inspirata în plan sexual,
când, de fapt, e doar patetic de bolnava.
Sa ne oprim. N-am nevoie de prelegeri de
maturitate sau scris de la o tuta de 20 de ani.
M-ai rugat sa-mi citesti cartea. Am acceptat. Ai spus ca ti-a placut.
- Si chiar mi-a placut. - Apoi ai uitat manuscrisul în taxi.
Te pui pe bocit, iar eu te consolez. Si brusc te repezi asuara mea.
Bine. probail ca ti-am atins un nerv...
Da, da, nu stiu...
Frate, nu mi-ar placea sa-ti fiu iubit. Probabil ca trece prin iad.
Merit chinul asta.
- V-a fost greu sa gasiti casa? - Nu, deloc, a fost simplu...
Ma bucur. Va rog sa intrati în casa.
Nici nu va spun cât ma bucur.
Dragut din partea dumneavoastra. Cum a fost? L-ati gasit în taxi?
M-am asezat pe el. Am deschis portiera si am gasit plicul asta.
Ce bine! Sa va dau ceva...
- Nu, e în ordine. - Vreau sa... Insist, nu pot...
- Va invit sa ramâneti la o cafea. - Nu, nu e nevoie.
- Nu accept un refuz. - Nu.
- Bine, bem o o cafea. - În regula, o cafeluta repede.
- Îmi pare rau pentru tot. - Nu eu regret, a fost vina mea.
În totalitate...
Scuzati-ma, dle Roth... Daca pot sa o spun, aveti o fiica frumoasa.
Da recunosc. Cearta noastra din taxi...
Mi s-a parut atractiva si m-a împins într-un fel catre ea.
Nu era o studenta pasiva, insignifianta, cazuta în adoratie.
Ceva din mine intuia...
Nu ca as fi avut de gând sa fac ceva în privinta asta, cu siguranta nu...
Desi mai visam si eu uneori cu ochii deschisi.
Dupa nici doua saptamâni, Jack si Sally s-au împacat.
Aceasta rasturnare de situatie a fost sarbatorita la o cina cu Judy si Gabe.
Nu poti sterge atâtia ani de apropiere dintr-o data.
Crezi ca poti, dar, desi nu vezi, radacinile exista.
Cred ca unii oameni nu sunt facuti sa fie singuri.
Toti o mai dam în bara. Nimeni nu e perfect.
Întrebarea e daca învatam ceva din asta. Ce facem atunci?
Cred ca adevaratul test al unei relatii e cum rezista ea în fata unei crize.
Toti par fericiti când lucrurile merg ca pe roate.
E minunat daca puteti privi lucrurile atât de matur.
Nu e asta. Cred ca începi, în fine,
sa te gândesti la prioritati. E o chestiune de prioritati!
Cât timp poti vorbi despre fitness si zodiac?
Si acest Michael nu era chiar atât de grozav. Recunoaste!
- Cum a primit vestea Michael? - Nu stiu, a sunat ca e bolnav.
L-am sunat si avea o voce îngrozitoare. Poate ca era racit...
Doamne, e atât de dulce! Cred ca i-am luat pamântul de sub picioare.
Desi, la drept vorbind, el are o pasiune pentru Judy.
- Nu vreau sa te jignesc, Gabe. - Nu ma simt jignit.
Îmi face placere când cineva are pareri bune despre Judy.
Gabe are nevoie de confirmarea proprilor sentimente. Mai ales în privinta mea.
Ce lucru îngrozitor spui!
E adevarat. Eu as fi atenta în locul tau, Gabe.
Vorbeste mereu despre Judy cu o voce grava.
Cred ca poeziile scrise de tine l-au impresionat.
Lasa asta... Sa ciocnim pentru o casnicie fericita.
Si, în fine, pentru cei mai buni doi oameni la care poti spera.
- Nu stiam ca te prostesti scriind poezii. - Nu credeam ca te-ar interesa.
- De ce nu? - Asa!
Sa-ti spun ceva. M-as simti jenata sa ti le arat.
- De ce? - Fiindca esti prea dur în toate.
Ba nu sunt! Ce tot spui?
- Ba esti. Judeci prea aspru. - Nu sunt aspru, îmi place poezia.
Sunt nebun dupa Shakespeare. Byron sau T.S. Eliot. Stii bine.
Poeziile mele nu sunt înca atât de bune.
- L-as fi facut o evaluare obiectiva. - Nu vreau o evaluare obiectiva!
Vreau ceva mai încurajator, mai generos.
- În stilul caricaturii de la birou? - Nu e o caricatura.
- Esti îndragostita de el? - Nu!
De ce întrebi? Doar fiindca i-am aratat câteva poezii?
- Azi am vazut-o pe dr Ritchie. - Unde?
- Am reluat psihoterapia. - Dumnezeule, glumesti?
Nu ai nevoie de psihoterapie, si în nici un caz cu ea!
De ce? Te simti amenintat de ea doar fiindca e postmodernista.
Oricine scrie o lucrare sugerând ca Sabinele si-au facut-o singure...
- Nu e asa! - Iisuse!
- Eu nu flirtez! - Nu-mi spune tu mie asta!
Te-am vazut la petreceri.
Afisezi o cu totul alta personalitate.
- Esti nebuna! - Ba asa faci!
Faci pe romanticul si pretinzi ca vrei lucruri pe care, de fapt, le urasti.
- Despre ce vorbesti? - Europa...
E doar o tehnica de flirt.
N-ai supravietui dincolo de insula Manhattan-ului mai mult de 48 de ore.
Tu esti cea care m-a amagit de când ne-am casatorit.
Ce vrei sa spui cu asta?
Eu am fost cinstit de la început. Întâi voiai un copil, apoi nu...
Asa am simtit atunci. Oamenii se mai schimba, nu mai sunt ca atunci.
De aceea relatiile se destrama.
- Da, tu urasti schimbarile! - Sigur, schimbarea înseamna moarte!
Prostii! Replica de doi bani!
Oi fi pacalit studentele de 20 de ani ca e o adânca filozofie, dar nu e nimic.
Viata e facuta din schimbari.
Nu te scimbi, nu cresti. Doar te plafonezi.
Nu vreau sa fac dragoste. Ai chef de sex în cele mai stranii momente.
De ce esti asa de încordata?
Folosesti sexul pentru ati exprima orice emotie, în afara de dragoste.
Erai atras de mine...
pentru ca, într-un fel, n-am înteles nicicând care, îti aminteam de Harriet.
Pe urma însa, te-am dezamagit fiindca eram prea normala.
Ma atrageai fiindca erai puternica, decenta si deloc nebuna.
- Ai gasit ca asta e prea anosta. - Nu...
S-a dovedit ca, în felul tau linistit, esti la fel de nebuna ca Harriet.
- Vezi? Îti aminteam de Harriet! - Nu...
Al saselea simt ma avertiza ca esti instabila.
La suprafata pareai echilibrata...
dar acum, când avem atâtea probleme, nu. Erai la suprafata, dar nu cu adevarat.
Acest lucru îmi devine foarte clar.
Amândoi nu puteam dormi într-o noapte, îti amintesti?
Am gasit filmul "Fragii salbatici" la Tv,
L-am urmarit toata noaptea, mai tii minte? A
fost minunat, un moment placut pentru mine.
Sau dineul Universitatii... n-o sa-l uit. Eram pe Fifth Avenue...
într-o noapte neagra si rece. Tii minte?
Brusc am decis sa nu mai mergem la dineu. La naiba cu el!
Era o noapte superba. Ne-am plimbat prin Central Park.
Ningea si puteai vedea toate stelele. Erai asa de frumoasa în rochia aia neagra.
- Nu face asta... - De ce?
Fiindca s-a terminat, iar noi amândoi o stim.
O ssim?
Da, amintirile sunt doar amintiri.
Au trecut multi ani peste ele.
Sunt doar momente izolate...
Si ele nu spun întreaga poveste.
Câteva zile mai târziu, Gabe s-a mutat din apartamentul sau la un hotel.
Nu, n-am fost întru totul cinstita cu Gabe.
Pentru ca nu voiam sa-l ranesc. Dar stiam ce vreau.
Îl iubeam pe Michael si voiam sa fiu libera sa urmez chemarea inimii...
sa nu fiu silita sa mint, sa însel sau ma furisez.
Cum as fi putut sa fiu 100% cinstit cu Judy?
Simteam ca o iubesc si nu voiam sa o ranesc.
Asa ca ce puteam sa-i spun?
Ca simteam ca-mi pierd mintile dupa o pustoaica de 20 de ani?
Ca intru cu ochii închisi într-o belea, iar viata nu m-a învatat nimic?
Atunci, de ce nu te-ai oprit?
Lipsea ceva în casnicia mea, ceva dupa care eu tânjeam, iar Rain...
- Anticipam o anume euforie pentru mine. - Rain avea un iubit.
Stiu, credeti-ma... Totul era aiurea, dar asta nu m-a oprit.
Asta, daca nu altceva...
M-a mobilizat... Era ceva interesant.
Atunci, ce e? Ai o manie a autodistrugerii?
Nu stiu. Inima mea...
nu tine cont de ratiune.
Alo?
Oh, Michael, te rog...
Nu pot continua discutia asta.
E o decizie pe care am simtit ca trebuie s-o iau. Nu. a fost dorinta maea.
Îmi pare rau. Nu pot, ti-am mai spus-o. Nu mai pot discuta asta.
Nu, nu vreau sa bem ceva. Trebuie sa închid.
Îmi îngreunezi situatia! Trebuie sa închid.
A trecut o saptamâna sau doua, iar Judy l-a ajutat pe Michael s-o uite pe Sally.
Poftim.
- Doamne, Judy... - Destul de bun, nu?
Asta e a mea. A ta unde e?
Sunt fericit ca nu e adevarat.
Multumesc.
Bem? Noroc!
- E un adevarat ospat. Multumesc. - Cu placere.
- Unde ti-e sotia? A venit si ea? - Nu. Adevarul e ca ne-am despartit.
Oh, voi, scriitorii...
La multi ani! Ce faci?
Ai cunoscut-o pe Jessica? Am fost buna prietena cu fiica ei.
Nu, am cunoscut-o totusi pe Angela.
- Sfinte, ai vazut asta? - Ce?
E incredibil! În perioada asta a anului? E splendid!
- Ador furtunile. - E minunat sa le admiri de aici.
Au anuntat la Tv ca ne va lovi "coada" uraganului din Carolina.
- Toarna cu galeata. - M-am nascut în timpul unui uragan.
- E adevarat. - E periculos sa fii afara.
E încântatoare, nu?
Se distreaza, are 21 de ani! Absolut incredibil!
- Micuta noastra Rainer... - O sa împlinesc 55 de ani.
În iunie, sarbatorim nunta noastra de argint.
Fiti calmi! O sa facem imediat lumina aici.
Eu stiu ca am platit lumina.
Du câteva din lumânarile astea în cealalta camera.
Nu-mi vine sa cred! Stiu ca aveam o lanterna.
Ce bafta am sa se întâmple asta tocmai de ziua mea... Se face bezna.
Arati minunat la lumina lumânarii.
- Ti-a placut... sunt beat cui. - Doamne, ai vazut ce fulger?
Iar vântul se înteteste. Nu stiu cum vom ajunge toti acasa.
La multi ani!
Am purtat-o cu mine întreaga seara. N-am vrut sa ti-o dau în camera cealalta.
M-am gândit ca oamenilor s-ar fi putut sa li se para ciudat, puteu interpreta gresit.
- Am ascuns-o sub haina mea. - Foarte bine...
Doamne, e superba!
E atât de draguta...
La multi ani!
- De ce se putea interpreta gresit? - Nu stiu... Putea sa para ciudat.
Pentru ca ai un iubit, iar eu îti daruiesc o cutie muzicala romantica.
Nu voiam sa-si cineva o idee gresita.
Nu, nu mi s-a parut deloc ciudat. E frumoasa.
- Ttii ce mi-ar placea într-adevar? - Ce?
Un dulce sarut de ziua mea.
- Vrei un sarut de ziua ta? - Da.
La multi ani...
- Asta e tot? - Sunt beat cui. Nu e amuzant.
Ce vrei sa spui cu "asta e tot"? A fost un sarut de ziua ta.
Ce vrei sa fac? Sa-ti dau capul pe spate si sa-ti vâr limba pe gât?
Nu. stii bine ce vreau. Nu-i asa?
Nu-ti pot da un sarut de ziua ta. Esti nebuna? Iubitul tau e dincolo.
Stiu. Nu vorbesc serios. Nu e ceva serios.
E o nebunie. Trebuia sa fi evitat conversatia asta.
Nu ca nu m-as fi gândit la ea. M-am gâmdit.
M-am gândit, dar sunt... E o nebunie prea mare.
Ce dezamagire!
Nu e nici o dezamagire. Tu ai un iubit.
Nu puteai gasi un moment mai romantic ca asta.
Eu împlinesc 21 de ani si...
suntem în toiul unei furtuni, curentul a cazut...
- iar vântul si ploaia spala orizotul. - De ce-mi faci asta...
De ce o psihoterapie de 50.000 de dolari...
- îmi spune sa dun la salvare? - Bine, îmi pare rau.
Îmi pare rau. Si eu am baut cam mult.
- Si eu... - Asa e.
Deci, vrei un sarut? Adica vrei un sarut adevarat?
Vrei un sarut profesional, da?
- Da. - Cu amândoua buzele simultan.
- Asta vrei? - M-am gândit serios la asta.
- Trebuie sa-ti marturisesc. - Vino aici.
Tot ce puteam gândi... Speram ca fulgerul nu putea lovi ultimul etaj.
Nu mai fusesm asa sus si furtuna facea ravagii afara. Distrugea tot
iar scena era prea dramatica pentru a fi jucata. Rain era adorabila
iar eu voiam s-o sarut. Ploaia cadea,
iar fulgerele cadeau în jurul terasei. În orice clipa
ma asteptam sa sparga geamul sau sa loveasca apartamentul.
Iar eu urma sa mor.
Judy, da-mi pace!
Nu vreau sa petrecem duminica împreuna. Am nevoie sa ramân singur!
- Stai singur! Nu ma bag pe gâtul tau. - Ba da, o faci...
în felul tau insinuos si tenace. "Ma sprijini", spui tu.
"Esti întelegatoare." Mai slabeste-ma, cu întelegerea ta blestemata.
Îmi pare rau. Înca ma gândesc la Sally. Am înca sentimente pentru ea.
Sentimente pe care nu cred ca le voi avea vreodata pentru tine.
Oh, Dumnezeule! Unde te... Pentru Dumnezeu... Judy!
- Iarta-ma, regret sincer. - Nu vreau sa te mai vad nicicând!
- Nu spune asta. Am nevoie de tine. - Ma bucur ca stiu ce simti cu adevarat.
- Ma bucur. - Nu simt asta, doar eram suparat!
- Esti atât de egoist! Îmi faci sila. - Stiu ca sunt asa.
Nu ma parasi. Am nevoie de tine.
- Atunci, de ce ai spus asa ceva? - Sunt derutat, suparat.
- Nu vreau sa te mai ranesc în viata mea. - Sunt doar minciuni!
Nu sunt minciuni. Nu te merit. Iarta-ma, te rog!
- Ai închis toate ferestrele? - Cred ca da...
Bine ca am reparat spartura din sufragerie. Altfel, acum înnotam.
E o prostie, dar, înca tot ma mai tem de fulgere. Si de orice zgomot puternic.
Am fi fost absolut nebuni daca foloseam biletele alea de teatru.
Acum ne-am fi împleticit spre casa.
- Ma bucur ca am ramas acasa. - Si eu.
Cât am fost despartiti, asta era exact genul de noapte care m-ar fi îngrozit.
Eram si asa destul de speriata ca dormeam singura.
Uneori te simti mult mai singur în compania cuiva.
Crezi ca ar fi trebuit sa-i dam biletele lui Gabe sau lui Judy?
- Doar le cumparasem pentru ei. - Da, stiu, dar...
- Situatia e cu totul alta acum. - Ai dreptate.
Un an si jumatate mai tarziu se întâmplasera multe lucruri.
Judy a divortat si s-a marutat cu Michael.
- Deci, esti fericita? - Spune-i.
Da, cred ca lucrurile au mers destul de usor.
- Michael îmi suporta idiosincrasiile. - Nu, ea e cea care le suporta pe ale mele.
V-am spus eu, e pasiv-agresiva. Face ce face si obtine tot ce vrea.
M-a dorit pe mine, l-a dorit pe Gabe...
a vrut o slujba la revista, a vrut sa scape de casnicii...
l-a vrut pe Michael...
Nu sunt de acord.
Când Sally s-a întors la Jack, eu am facut o pasiune pentru Judy.
Nu de la început, dar când m-am decis, m-am dus dupa ea.
Sper ca n-am fost insistenta. Da, mi-am dorit sa reuseasca, e adevarat.
Ne merge bine. Zau ca da! Ne întelegem perfect...
Am învatat sa fim mult mai toleranti unul cu altul. Tu nu crezi?
Am învatat, eu mai ales, ca dragostea...
nu înseamna neaparat pasiune si romantism.
Este vorba, de asemenea, de o tovarasie...
E ca un tampon de protectie împotriva singuratatii.
E un lucru foarte important. E persoana cu care vrei sa îmbatrânesti.
Cred ca ceea ce ucide oamenii sunt asteptarile exagerate.
Despre ce sa mai vorbim?
- Problemele sexuale, de pilda. - Sunt...
- Nerezolvate. - Nerezolvate?
Ei bine, unele lucruri nu pot fi rezolvate...
Trebuie sa le accepti asa cum sunt.
Construiesi o bomba artizanala...
- Uneori îti explodeaza în fata. - Si când se întâmpla...
E o nenorocire, dar trebuie s-o accepti.
Dar înveti sa faci fata problemelor. Le împingi la loc, sub covor.
Da rezultate. Asta e ciudat. Functioneaza si asta nu e rau.
Nu te poti conforma silit unei forme abstracte...
unei viziuni a iubirii, sau...
eu stiu, a casniciei. Fiecare situatie e diferita.
Orice solutie e acceptata. Dar sunt diferite.
Solutia pentru noi e una, pentru altii e alta.
Ciudat... Anul trecut. când i-am vizitat în acea seara pe Gabe asi pe Judy...
si i-am anuntat frivol, ca ne despartim..
în sufletul meu ma simteam atât de singura.
E ridicol caci eu nu eram deloc singur.
Îi invidiam, erau asa de norocosi.
Aveau o casnicie minunata.
E o ironie. Noi suntem împreuna, iar ei nu sunt.
- Da. - Straniu.
Am trait un momenz foarte romantic...
cu Rain la a 21-a sa aniversare.
Am putut sa simt vechiul fior revenind.
Vechea atractie revenise. Feelings I'd had...
ca si unele sentimente din trecutul mei. Erau amintiri foarte vii.
A fost... a fost...
un moment extraordinar. Dar nu cred ca ar trebui sa continuam..
Sa continuam.
Ce vrei... Ce vrei sa spui?
Daca lucrurile ar sta altfel...
Daca eu as fi mai tânar, daca tu ai fi mai în vârsta
sau orice altceva ar fi altfel, dar asa...
Simt eu cumva, stiu cum se va termina totul.
Esti sigur?
Da, sunt sigur.
Stiu si eu cum se va termina.
Si am plecat. Am iesit în ploaie.
La început m-am îndreptat, instinctiv, spre apartamentul meu...
Voiam s-o strâng în brate pe Judy sa o sarut...
sa-i soptesc vorbe dulci...
Apoi mi-am dat seama ca am dat-o în bara.
Cum e viata ta, acum?
Pe moment, am iesit din cursa. Nu vreau sa ma mai încurc cu nimeni.
Nu vreau sa ranesc pe nimeni. Nici nu vreau sa fiu ranit.
Nu ma deramjeaza sa traiesc singur si sa lucrez.
E temporar.
Sentimentele vor muri si eu voi simti din nou nevoia sa intru în hora.
Asa se întâmpla de obicei.
Dar, asa cum am zis, deocamdata scriu, lucrez...
la un nou roman. Am renuntat la cel vechi.
- E bine, absolut excelent. - E diferit?
Romanul meu? Da, mai putin confesiv si mai mult politic.
Pot sa plec? S-a terminat?
OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip