Traducere: Phoenix Sincronizare: garofita11
Apusul se vede mai frumos pe Muntele Huaguo decât în oricare alt tărâm de basm.
Asta e tot ce îşi aminteşte maimuţa despre Muntele Huaguo.
Maimuţa a auzit odată o legendă şi anume că, în adâncurile Împărăţiei Cereşti,
Astrolabul Destinului controlează soarta tuturor fiinţelor vii.
Totuşi, piatra pe care Nwa a folosit-o să astupe cerul a născut un gigant
care a refuzat să-şi accepte soarta.
Împărăţia Cerească susţine că orice fiinţă care nu se supune este un demon.
Gigantul a devenit un rău.
Zeii au aruncat cu tot ce aveau asupra răului care îi asedia, dar au fost toţi ucişi.
Cerurile şi pământul s-au cutremurat de furia lui.
Totuşi, până la urmă a fost învins.
Fulgere puternice i-au rupt trupul în bucăţi
şi fragmentele din corpul lui au căzut şi s-au împrăştiat pe pământ.
S-a născut Muntele Huaguo.
Inima pietrei care astupase cerul încă trăia şi a evoluat în maimuţă.
Maimuţa a crescut la poalele Muntelui Huaguo în compania apusului pretutindeni pe cer.
Dar Astrolabul Destinului l-a găsit,
şi cerurile în flăcări au ars toate plantele şi au stins viaţa creaturilor sub zăpada grea.
Muntele Huaguo era în ruine.
Maimuţa a dispărut.
Maimuţa era furioasă şi a jurat că atâta timp cât era în viaţă,
va distruge Împărăţia Cerească şi va semăna prăpăd acolo.
Totuşi, cerul pe care îl vedea el era acoperit de întuneric.
(Consiliul Destinului)
Lordul meu, Muntele Huaguo a fost distrus cu 300 de ani în urmă.
Astrolabul Destinului funcţionează consecvent. Inima pietrei a dispărut.
Nu mai pune nimeni la încercare puterea Împărăţiei Cereşti.
Atenţie,
este al 1000-lea an de schimbare al gărzii la Consiliul Destinului.
Academia Destinului e responsabilă pentru alegerea nemuritorilor iluştri.
Aţi fost supuşi cu toţii unei selecţii riguroase
din diferite departamente
şi cei înţelepţii cu cel mai mare potenţial vor ascende la nemurire.
Veţi fi divizaţi în două secte în călătoria voastră spirituală aici.
Secta Cerească, aceia deosebiţi selectaţi din rândul zeilor,
şi Secta Pământească, cei mai muncitori elevi care
şi-au desfăşurat călătoria spirituală în lumea oamenilor.
Doamna noastră
va recompensa cu piersicile pe care însăşi Regina Mamă a Apusului i le-a dăruit,
pe cei mai buni discipoli ai Sectei Cereşti.
Azi ?
Azi !
Ceremonia e pe cale să înceapă. Ce faci stând aici ?
Nu fac nimic, doar urmăresc amurgul.
Atunci voi pleca. Grăbeşte-te.
Hei !
Opreşte-te !
Mereu i-am văzut pe alţii mâncând. Acum e rândul meu să gust.
Am auzit că piersicile astea sunt foarte zemoase.
Prinţ Juling, vin piersicile.
S-o iau mai tare ?
Ce ? Unde o duce ?
Grăbeşte-te, învaţ-o o lecţie.
Vino aici !
Pune piersica aici.
Ţi-am spus să pui piersica aici jos.
- Lasă-mă. - Stai !
- Ce faci ? Ajutor ! - Vino aici !
- Prinde asasina ! - N-am făcut-o intenţionat !
- Prinde-o. - Nu am făcut-o intenţionat ! Scuze !
- Eşti aici să mă omori ? - Sunt aici doar ca să aduc piersica.
Asta-i piersica ?
Cum îndrăzneşti să-mi mănânci piersica ?
Aplauze !
Eu sunt JuanLian.
Juling, arată ceva respect. Nu ar trebui să loveşti femei.
Nu trebuie să lovesc femei ? Pot de asemenea să lovesc bărbaţi.
- Nu trebuie să loveşti bărbaţi ! - Minunat !
Nu mai bateţi din palme !
În iad cu tine !
Te voi proteja eu.
Grozav !
Nu pot mânca piersica ? De ce nu mi-ai spus mai devreme ?
Şi apoi ai început să-i iei la bătaie.
Dacă vrei să te lupţi cu cineva, luptă-te cu mine.
Prindeţi-l ! Fă-i ce mi-a făcut şi el mie.
Aşteaptă. Aşteaptă. Aşteptaţi. Aşteptaţi.
Aşa-i mai bine.
Scuze. Recent am foarte multă ceară în urechi.
- Ce e ? - Veşti rele. Discipolii se bat.
Doamna mea, du-te, te rog, în cealaltă cameră şi odihneşte-te.
Tianpeng.
Ştii cine sunt eu ?
Ascultaţi !
Pentru tot restul vieţilor voastre vă veţi aminti numele meu.
Numele meu e...
Tu eşti cel care a furat piersica şi l-a băgat în probleme pe prietenul meu.
Crezi că eşti special ? Că artele tale marţiale sunt uimitoare ?
De ce mă loveşti ? Te-am salvat, vrăjitoare prostuţă.
- Maimuţă nenorocită. - Semăn cu o maimuţă ?
Aşa-i dacă zic eu. Maimuţă nenorocită !
Idioţii naivi ca tine nu sunt calificaţi nici să-l servească pe Chalky.
Tu...
Cine-i Chalky ?
Lasă-mă să-ţi spun. Ascultă.
De ce şâşâi ? Şâş piciorul meu ! Nu am terminat de vorbit !
Chalky, să mergem.
Pa-pa.
- Numele meu e... - Termină cu prostiile.
Încetează !
Dă-te din cale !
De ce ai venit aşa târziu ?
- Eşti rănită ? - Sigur că nu.
- Cine eşti ? - Sunt Erlang din Guankou, din Munţii Kunlun,
cunoscut şi ca Yang Jian.
Tu ştii cine sunt ?
Ascultaţi. Pentru restul zilelor voastre
vă veţi aminti numele meu.
Numele meu e...
Sun... Wu... Kong
Am crezut că nu mai tace.
Să nu crezi că mi-e frică de tine. Te voi bate mortal cu băţul ăsta.
Să nu crezi că poţi scăpa. Nu te mişca. Voi merge acolo şi te voi ucide.
Voi merge acolo şi te voi bate de-ţi va suna apa-n cap.
Maimuţă scrântită !
Numele lui e Sun Wukong şi nu face parte din nicio sectă. Totuşi, puterea şi magia lui
a depăşit toate recordurile de 100 de ani în Academia Destinului.
Deci am încălcat regulile doborându-l. Dar nu ne-am imaginat...
Doamna mea, am greşit. Am lipsit de la ceremonia de deschidere,
am făcut zarvă şi am încălcat regulile. Nu se va mai întâmpla.
Doar pedepseşte maimuţa aia nenorocită.
Erlang abia s-a întors, şi eu i-am spus să o facă.
Doar pedepseşte-mă.
L-am trimis pe Tianpeng să se ocupe de lucruri,
dar a intervenit Yang Jian,
violând legile academiei.
Te-am trimis jos să te cultivi spiritual,
dar 100 de ani mai târziu, nu ai evoluat deloc.
De fapt îţi aminteşti că nu ne-am văzut de o sută de ani.
Mamă, am făcut asta. Te poate proteja.
Ai grijă de tine.
Tianpeng, mereu îmi voi aminti, indiferent câţi ani vor trece.
Yang Jian. Ţi se spune Yang Jian, aşa-i ?
Arăţi ca un mort împăiat. Aici nu suntem la funeralii.
Nu arătai puternic cu un minut în urmă ?
Dar uită-te la tine acum. Eşti închis aici cu mine.
Împărăţia Cerească are reguli. Bătaia este o ofensă care se pedepseşte.
Deci voi doi împotriva mea e o regulă a Împărăţiei Cereşti.
Tot ai pierdut.
Pierdut ? Nu accept asta. Hai s-o facem din nou.
Haide. Să o facem iar.
Ce ? Nu vrei să te lupţi ? Acum îmi amintesc.
Chiar mai înainte,
cretinii de acolo râdeau despre cum mama ta a încălcat legea divină.
S-a îndrăgostit de un muritor care e captiv acum sub Muntele Tao.
Apoi ţi-a dat naştere ţie, un ciudat care nu e nici om, nici nemuritor.
Mai spune-o o dată.
Ca să simplific, eşti o corcitură.
Doamna noastră !
Doamna mea.
Yang Jian,
întoarce-te la Consiliul Destinului şi aşteaptă-mă.
Ce se petrece ?
De ce i se permite să plece ? Cum rămâne cu mine ?
Chiar crezi că nimeni nu te poate controla ?
Nu e nimeni pe pământ care să mă poată învinge.
Aşa că am venit aici ca să mă distrez cu voi, nemuritorii.
Aceea e o recompensă pentru mine ?
Acest premiu
n-ar trebui să-mi aparţină doar mie, ci tuturor.
Aceea...
e o coroană ?
Vino. Dă-mi-o.
Aşteaptă. Aceasta e a ta.
Asta e tot ?
Asta, maimuţa aia nenorocită a meritat-o.
A distrus cu neruşinare marele hol,
a pus în pericol discipolii şi aproape că m-a rănit.
Şi i-a făcut necazuri lui Erlang.
Doamna mea, ce spui de asta ?
Dă-mi bagheta cu lotusul auriu şi îl voi disciplina pentru tine,
asigurându-mă că toţi vor fi în siguranţă.
Tu nu te poţi disciplina nici pe tine. Cum îi vei disciplina pe alţii ?
Dă-mi te rog şansa asta.
Nimic nu-l poate învinge ?
Maimuţă,
ei au distrus Muntele Huaguo, şi au vrut să îţi elimine inima nemuritoare.
Ei spun că a fost soarta.
Inimă de piatră, te-am găsit în sfârşit.
La început nu ai ştiut nimic. Pentru a scăpa de încăpăţânare, trebuie să înţelegi totul.
Te vei numi Sun Wukong de acum încolo.
Atâta timp cât inima de piatră trăieşte, Împărăţia Cerească nu te va lăsa să exişti.
Ţi-am sigilat puterile înăuntrul unei forme umane.
Te voi învăţa tot ce pot. Doar urmează calea pe care o vei alege.
Ştii de ce nu îţi poţi deschide ochiul ceresc ?
Te-am trimis să cutreieri pământul ani de zile,
şi deşi poţi diferenţia cerurile de pământ,
nu le ai decât pe mama ta şi pe Azi în inima ta.
Dar ca nemuritor, ar trebui să îmbrăţişezi toate creaturile de pe pământ.
Trebuie să-ţi elimini propriile emoţii
înainte ca ochiul tău ceresc să se trezească şi să-ţi încredinţeze putere nelimitată.
Doar atunci vei putea deveni un adevărat nemuritor.
Eşti treaz.
Ce faci ? De ce mi-ai făcut asta ? Ce este ?
L-am tăiat pentru tine. Îţi place ?
- De ce ? De ce ? - De ce crezi ?
De ce mi-ai tăiat părul ?
Tu... eu...
Frizura se potriveşte cu coroana ta.
Unde-i eşarfa maestrului meu ? Dă-mi înapoi eşarfa.
Eşarfa ta era murdară. Am trimis-o la spălat.
Uite, arăţi ca un cerşetor. Cum vrei să te duc undeva dacă arăţi aşa ?
Uite cât de curat e Chalky.
Nu vreau să fiu servitorul tău. Chiar crezi că asta mă poate controla ?
Îl subestimezi pe Sun... Wu...
Nu-ţi irosi energia. Acesta e un obiect sfânt al Împărăţiei Cereşti.
Nici măcar eu nu îl pot da jos. Acum, sunt singura care poate recita vraja.
Bine. Te pot accepta ca servitor.
Spune-mi Doamna Mea.
Spune vraja atunci. Te provoc ! Nu ştii cu ce ai de-a face.
Sunt din iad. Mâinile-mi sunt pătate de sânge.
Nici bestiile rare, bătrâne, slabe, femei sau copii nu pot scăpa de mânia mea.
Doamna mea, îmi cer iertare.
Stai.
Stai !
Eşti un băiat bun.
Zâmbeşte.
Vrăjitoare blestemată ! Crezi că mi-e teamă de tine ?
Ce-i zgomotul ăla ?
Perversule !
Ieri am crezut că eşti un erou merituos.
Cine ar fi crezut că vei încerca aşa măgării azi ?
- Cine ţi-a spus să vii afară ? - Nu am venit afară. Am venit de sus.
- Du-te înapoi. - E uşor să cobori, dar să urci înapoi nu e.
- Ieşi afară ! - Trage-mă înapoi sus !
Crezi că mă poţi păcăli aşa ?
Nu voi fi prostit. Femeile întrec orice raţiune.
Dispari !
Asta-i bucătăria cu cel mai bun peisaj din Împărăţia Cerească.
Poţi sta aici. Atunci eu voi...
De ce ? De ce ai distrus atâtea locuri frumoase ? Nu înţeleg.
Nu accept.
Doamna mea, a fost doar vina mea.
Nu o pedepsi pe Azi.
Yang Jian, mama ta a fost întemniţată sub Muntele Tao.
Nu eşti nici om, nici nemuritor şi ai origini umile.
Te-am adus aici din Munţii Kunlun şi te-am promovat
pentru că niciodată n-ai făcut greşeli.
Chiar m-ai dezamăgit.
Erlang, îmi pare rău că ţi-am făcut probleme.
Vreau să devin o nemuritoare măreaţă. Voi salva pe toată lumea.
Şi eu vreau să devin un nemuritor măreţ. Te voi proteja mereu.
Erlang, îmi pare rău că ţi-am creat probleme din nou.
Nu-i nimic.
Ai fost atâta timp în lumea oamenilor. Te-ai distrat ?
Nu e nimic distractiv acolo jos.
Mi-ai spus că îţi plac florile. Asta-i pentru tine.
Ce este ?
Seminţele celor mai frumoase flori pe care le-am văzut în călătoriile mele.
Dacă vrei, pot face ca Împărăţia Cerească să arate ca lumea oamenilor: plină de flori.
Serios ?
- Cum a fost de când am plecat ? - L-am tratat bine. Uite ce gras e.
Chiar e bine. E aşa gras, că nu-l mai încape armura.
- Xiaotian, să mergem. - Ţi-am spus, numele lui e Chalky.
- Dar e negru. - E alb.
- E alb dacă spui tu. - Chalky, spune-i că eşti alb.
Doamna mea, ţi-am urmat ordinele şi îl monitorizez pe Sun Wukong.
Are un scop, dacă a venit aici. Dacă dai comanda...
Mai întâi aşteaptă să-mi confirm ceva.
Spui că vrei să devii invincibil.
Ce-i aşa grozav la a fi invincibil ?
Cel puţin îmi pot controla destinul.
Toate destinele din lume sunt controlate de Astrolabul Destinului.
Prin el, Împărăţia Cerească poate păstra echilibrul celor trei tărâmuri
şi guverna toate sufletele. Nimeni nu-l poate opri.
Nu-mi pasă.
Voi merge în Împărăţia Cerească şi îl voi distruge.
Voi distruge Astrolabul Destinului.
Consiliul Destinului se află în vârful celor treizeci şi şase de ceruri.
Comandă cele trei tărâmuri, cele şase destine, cele cinci elemente şi forţele yin şi yang.
În spatele acestei porţi se află podul vrăjit care duce la Astrolabul Destinului,
la fel şi legăturile care separă lumea oamenilor de Împărăţia Cerească.
Dacă veţi cădea, puterea vrăjii vă va absorbi toate puterile de nemuritori
veţi pieri şi veţi dispărea fără urmă.
Aceasta e camera de control.
Cerurile, pământul, soarele, luna, vântul, tunetul, ploaia, fulgerul,
schimbările celor patru anotimpuri,
toate evenimentele celestiale pe care le văd muritorii sunt controlate de aici.
Ce faci ?
Nimic.
Nu face probleme în Împărăţia Cerească.
Şi dacă fac ?
- Tu... - Ce vei face ?
Acesta este Astrolabul Destinului, în centrul zonei Consiliului Destinului.
- Salutări, Doamna Mea. - Salutări, Doamna Mea.
Primul lucru pe care îl veţi învăţa în lecţia de azi, e să înţelegeţi
cum stă echilibrul dintre ceruri şi pământ.
Acesta e Muntele Huaguo.
Răul, odată s-a reîncarnat şi s-a ascuns aici.
Cu 300 de ani în urmă,
am respectat ordinele cerului şi am distrus răul.
Focurile cerului s-au dezlănţuit luni de zile şi gheaţa a acoperit muntele ani de-a rândul,
curăţând complet Muntele Huaguo şi restaurând balanţa dintre ceruri şi pământ.
Acum, acest teritoriu trebuia să fi revenit la viaţă,
dar pământul s-a uscat,
şi din cauza anilor dezastruoşi provocaţi de spiritul rău care l-a locuit,
viaţa e disperare.
Posibil, răul încă trăieşte.
Din mila zeilor, e din nou timpul să purificăm pământul de rău.
Prostii !
Acela obişnuia să fie un pământ frumos. E aşa acum din cauza cruzimii tale.
De ce nu le dai şansa să renască ? Cei care păcătuiesc ar trebui pedepsiţi,
dar nu ucişi. Refuz astfel de ordine din partea cerului.
Răspunde-mi, dacă ar fi copilul tău, l-ai ucide ?
Dacă cerurile îl vor deplânge, aş face-o fără să stau pe gânduri.
În sfârşit realizez de ce mă tratezi aşa.
Nu pleca.
Aşteaptă-mă.
Ai terminat ?
Tu... eşti fiica ei.
Ce faci ?
Dă-o înapoi.
Stai departe de mine.
Aveam dreptate.
Inima pietrei nu a fost distrusă.
Răul trăieşte.
Nu-l putem lăsa să deranjeze Împărăţia Cerească.
Găseşte o oportunitate să-l omori. Adu-mi inima de piatră.
Azi ? Azi ?
Tu m-ai invitat aici şi acum te ascunzi ?
Ce vrea să însemne asta ?
Podul vrăjit e o zonă interzisă a Împărăţiei Cereşti.
Ai furat mandatul de intrare.
Eşti aici nu pentru a deveni nemuritor ci pentru altceva.
Destul. Destul. Destul ! Ce-i aşa grozav în a fi nemuritor ?
Crezi că nu te pot învinge ?
Maimuţă nenorocită, vreau să vorbesc cu tine.
De ce m-ai lăsat inconştient ? De asta-mi eşti ?
Doar spune-mi direct.
Ce faci aici ? Unde-i maimuţa aia ticăloasă ?
Pleci ?
Nu irosi timp.
Erlang !
- Stai deoparte ! - Ai grijă !
Meteoritul...
Ei au distrus Muntele Huaguo, şi au vrut să-ţi elimine inima nemuritoare.
Ei spun că a fost soarta.
Şi gheaţa a acoperit muntele ani de-a rândul, curăţând complet Muntele Huaguo.
Nu-mi pasă.
Voi merge în Împărăţia Cerească şi îl voi distruge.
Aminteşte-ţi de ce eşti aici.
Azi.
Nu suntem morţi ?
Ce s-o fi întâmplat ?
Unde suntem ?
Acesta e Muntele Huaguo.
El e reîncarnarea răului de acum 300 de ani.
Inima de piatră a blocat puterea vrăjii şi ne-a adus aici.
Nu te las să te întorci acolo în viaţă.
Dacă nu mă pot întoarce, nici tu nu te gândi să te întorci.
Atunci să vedem.
- Haide. - Haide !
Cu grijă. Nu mergeţi acolo.
Opriţi-vă ! Fără puteri, cum puteţi lupta ?
E rândul meu să arăt ce pot.
O arbaletă a focului şi a gheţii acţionează pe baza fizicii.
Nu are nevoie de nicio magie. Eu am inventat-o.
Opriţi-vă ! Nu vă mai luptaţi !
Toţi sunt aici.
- Ce se întâmplă ? - Vorbeşte mai încet.
Omorâţi-i !
Ce putem face fără puteri, Azi ?
Pătrundeţi înăuntru !
Dă-mi-o.
Azi ! Azi !
Înapoi !
- Înapoi, demonule ! - Nu suntem demoni.
Taci. Tot ce cade din cer e demon.
- Ucideţi-i. Ucideţi-i ! - Chiar nu suntem. Nu suntem.
Muritori, nu vă uitaţi manierele. Asta nu arată bine.
Azi, pleacă de aici. Nu vreau să te răneşti.
Vă voi arăta manevra mea finală. O mie de pumni !
Sunt şi demoni falşi. Nu vă fie teamă. Prindeţi-l ! Prindeţi-l !
Omorâţi-l ! Omorâţi-l !
Vrei să mă opreşti şi să mă ucizi.
Mi-a luat 300 de ani. 300 de ani !
Nu vei reuşi niciodată.
Chiar dacă îmi mai ia 3000 de ani, sau 30.000,
nu voi accepta niciodată înfrângerea.
Vine demonul norilor ! Vine demonul norilor !
Demonul norilor ! Vine demonul norilor !
Azi !
Nu închideţi ! Aşteptaţi !
- Plecaţi de aici. - Mergeţi înăuntru.
Azi ! Nu-ţi face griji.
Şeful satului ! Copilul meu !
- Şeful satului ! - Ce s-a întâmplat ?
- Copilul meu nu-i aici ! - Cine i-a văzut copilul ?
Copilul e acolo.
Calmează-te.
E cineva afară !
Nu plecaţi !
Nu te teme.
Ayue, când te-ai arătat în viaţa mea,
am realizat valoarea lumii.
Chiar dacă Împărăţia Cerească te izgoneşte în lumea oamenilor,
nu te voi lăsa să înfrunţi pedeapsa de una singură.
Voi merge cu tine.
Tu eşti gardianul stelelor. Trebuie să stai aici, să protejezi lumea
şi stelele.
Singurul lucru pe care vreau să-l protejez eşti tu.
Fugi !
Dă-l aici.
Nu poţi merge acolo ! Dacă mergi, vei muri !
Îţi mai aminteşti meteoritul pe care ţi l-am dat ?
Atâta timp cât avem meteoritul,
indiferent unde mă duc, îmi voi aminti mereu de tine.
Maimuţă nenorocită !
Azi ! Arma mea magică o poate opri. Trage ! Acum ! Acum !
Ayue.
Doamna mea, podul fermecat a fost distrus şi Azi a căzut de pe el.
Furtuna vrăjită a semănat distrugere asupra Astrolabului Destinului.
Când îl facem să meargă din nou, vom face tot posibilul să o găsim.
De asemenea, şi Lordul verifică această problemă.
Nu te mai zbate.
Nici măcar n-ai puterile tale. Nu poţi scăpa de funia aceea.
Lasă-mă să plec !
Cum să te las ? Şi eu sunt legat.
- V-aţi trezit. - Vrăjitoare blestemată, eliberează-mă !
Stai !
Astea sunt ultimele grâne ale sătenilor. Ni le oferă ca să ne mulţumească.
Ei cred că suntem adevăraţi nemuritori şi că suntem aici ca să-i salvăm.
Demonul norilor le-a absorbit toate rezervele de apă.
Nici nu mai pot cultiva cereale. Oricum, nu ne putem întoarce
şi demonul norilor va apărea din nou.
Am decis să stăm aici şi să-i ajutăm.
Să-i ajutăm ? De ce ?
- Corect. De ce ? - Ce are de-a face cu tine ?
Nu pot fi salvaţi pentru că voi, nemuritorii, decideţi totul.
Dacă vrei să îi salvezi, trebuie să distrugi Astrolabul Destinului.
E singurul mod prin care îşi pot controla soarta.
Soarta este predestinată. Nimeni nu-şi poate schimba soarta.
Erlang.
Eşti nebun.
Vrei să fii pedepsit iarăşi ?
Uită de asta. Nici măcar nu mai avem puteri.
Coroana de aur e inutilă aici. La o parte !
Unde mergi ?
La o parte ! La o parte !
La ce vă uitaţi ?
Nimeni nu-ţi poate nega soarta, Azi.
Acum 300 de ani, acesta a fost Muntele Huaguo.
Uită-te la locul acesta ! Ce putem face, mai exact ?
Mama a spus că acest loc e fără speranţă,
dar eu am văzut speranţă aici.
Cred că şi Lordul o va vedea.
Erlang, mi-ai spus că indiferent unde aş fi, dacă vreau,
poţi planta un ocean de flori pentru mine.
Poţi face asta pentru mine acum ?
- Te-ai trezit. - Ayue !
Te-am găsit în sfârşit.
Nemuritorule, îmi cer iertare. Nu am vrut să te jignesc.
Ne-ai salvat satul, dar acum nu mai avem nimic.
Asta a fost ultima noastră apă.
Eu...
Ţi-am reparat armura. Sper că nu te superi.
Piatra aceasta...
Am piatra asta de când eram tânără.
Poţi, te rog, să nu mi-o iei ? Îmi pare rău.
- A mai fost apă ? - Nu mai este. Nu mai este.
Ţi-am spus dinainte.
Băiat obraznic, pe unde ai umblat ?
Te-am căutat peste tot. Nu te-am găsi nicăieri.
- Nu-l deranja. - Nu ! Acesta e Fengshou. E fiul meu.
- Acela e un nemuritor. - Lăsaţi-mă în pace ! Lăsaţi-mă în pace !
Acesta e Muntele Huaguo, nu ? Îmi place aici.
Nu-mi spune din nou că ăsta e Muntele Huaguo.
Aici nu pot urmări de nicăieri apusul.
Împărăţia Cerească ţi-a luat apusurile, aşa că vom merge şi le vom lua înapoi.
Voi avea grijă de eşarfa asta pentru tine.
Voi toţi, veniţi aici. Adunaţi-vă aici !
Ne-am decis să stăm şi să vă ajutăm să scăpaţi de demon.
Minunat !
Am cercetat lucrurile cu conştiinciozitate. Demonul nor a absorbit toată apa din ţinut,
iar acum nu mai are apă şi consumă umiditatea din corpurile oamenilor.
Tot ce vrem să ştim e cum să scăpăm de el.
Corect. Corect !
Staţi să mă uit. Mă voi uita. Mă voi uita.
Linişte !
Nu mai putem pierde vremea aşteptând să apară din nou.
Trebuie să îl atragem şi să îl prindem.
Cum îl putem prinde ?
Cea mai bună apărare e atacul.
Vom...
prinde norul !
Nonsens. Am o idee complet diferită.
Ca să puneţi mâna pe el, trebuie să îl forţaţi să se arate şi să îl încolţiţi,
apoi îl înconjuraţi şi atacaţi.
- Cum e asta diferită de ideea mea ? - Eu am un plan. Tu nu.
Nici măcar nu ţi-am spus planul meu. De unde ştii că nu am unul ?
- Atunci spune-ne. - Nu l-ai înţelege.
- Pune-mă la încercare. - De ce ţi-aş spune ?
- Mi-e indiferent. - Îţi voi spune.
- Nu vreau să-l aud. - Ţi-l voi spune oricum.
Destul ! Taci dacă nu ştii despre ce-i vorba.
Demonul nor a fost un nor nemuritor din Împărăţia Cerească.
A rătăcit pe aici, jos
şi a absorbit resentimentul de pe Muntele Huaguo, ceea ce l-a transformat în demon.
Mi-a luat cel mai preţios lucru şi îl vreau înapoi. Pot face asta singur.
Credem că nemuritorii ne pot ajuta să scăpăm de demon.
Nu-l putem prinde când e sus în cer şi trebuie să-l păcălim să vină jos
prin crearea unui amurg frumos. Ori îl atragem, ori îl forţăm să vină jos,
îl vom atrage în capcană, îl vom încercui, apoi îl vom prinde.
Ei bine, crearea unui apus nu-i tocmai realizabilă.
De ce nu ?
M-am gândit şi la asta. Nu e nimic aici.
Tot ce avem e pânză, deci vom folosi pânza ca să creăm o scenă a apusului.
Haideţi !
Chiar dacă îl atragem jos, ce facem după ?
Arma ta e destul de eficace împotriva demonului nor.
Dar demonul nor e aşa mare. Putem face un tun foarte mare.
Construieşte o arbaletă pentru mine.
Îmbunătăţeşte-i tăria, precizia şi raza de tragere.
Mai important, trebuie să fie uşoară.
Trebuie să fie mare ! Uriaşă ! Uriaşă !
- Îl voi pune aici. - Bine.
Haide. Să-l încercăm !
Asta nu va merge.
E gata.
E destul de mare ?
Ce crezi ?
Arată bine, nu ?
Nu e destul de mare.
Nu e destul de uşoară.
Vreau unul mai mare !
Cum putem prinde norul cu cuşca asta ?
Deci asta e.
Scuze.
Prindeţi norul ! Atacaţi norul ! Prindeţi norul ! Atacaţi norul !
Wukong, uite ! Uite ! Destul de mare ? E destul de mare ?
E destul de uşoară.
Destul de mare, nu ?
Ce spui ? Nu e bună ?
- Să lucrăm împreună ! - Să lucrăm împreună !
- Să facem să plouă ! - Să facem să plouă !
Pregătiţi-vă să atacaţi norul !
Dacă tragem cu această carcasă plină cu salpetru,
vom putea îngheţa demonul nor.
Minunat !
Grozav !
Cu grijă.
Următorul pas, vom aranja toată pânza chiar aici.
Eu cred că ar trebui chiar aici.
- Chiar acolo ? - Corect.
Nu. Aici.
Oriunde vrei tu.
Vino aici. Vino încoace. Vino aici !
Am nişte mâncare delicioasă.
Toţi din sat mi-au spus că eşti mort.
I-am contrazis.
Acesta e un cartof dulce. Mănâncă-l ! Mănâncă.
Fiul meu. Fiul meu !
Vino !
Nu-ţi deschide ochii.
Unu.
Doi.
Trei.
E frumos.
Aici nu sunt stele de pe cer.
De acum înainte, vei putea vedea stelele oricând deschizi ochii.
Dacă vrei, pot face ca Împărăţia Cerească să arate ca lumea oamenilor: plină de flori.
Mi-ar plăcea.
Ridicaţi ! Ridicaţi ! Ridicaţi ! Ridicaţi !
Ridicaţi !
Minunat !
Vine ! Vine !
E întuneric ! Aprindeţi focul ! Iluminaţi apusul !
A căzut ! Ce ne facem ?
Forţa de atac a norului, veniţi cu mine ! Repede.
Bine !
Voi duce copiii la ascunzătoare.
- Vino ! Veniţi cu mine ! - Du-te !
Voi lua carcasele cu salpetru.
Sun Wukong, rezistă acolo !
- Te voi ajuta. - Cu toţii. Grăbiţi-vă !
Repede. Trageţi !
Veniţi aici şi ajutaţi-mă să-l ridic !
Unu, doi, trei !
- Ţineţi-l ! - Bine. Haideţi !
La o parte din calea mea. Ţintesc spre nor.
Repede !
Iluminaţi apusul. Lasă asta în seama noastră.
Vine. Vine !
Nu-l pot ţinti. Ridicaţi-l mai sus !
- Erlang ! - Du-te !
Grăbeşte-te !
L-am prins !
L-am prins ! L-am prins ! L-am prins !
Plouă ! Plouă în sfârşit !
Lordul meu, aceasta e doar vina mea.
A fost un accident. Furtuna fermecată s-a mai potolit.
Astrolabul Destinului funcţionează normal.
Echilibrul dintre cer şi pământ nu a fost afectat.
De această dată, am lucrat împreună cu aceşti nemuritori şi am făcut să plouă.
Toţi trebuie să ne amintim numele lor.
Bine !
Uite.
- E la fel ca piatra mea. - Asta e cealaltă jumătate.
Iniţial, au fost un singur meteorit. Îţi aminteşti ?
Tu mi-ai dat asta.
Mi-ai spus că, atâta timp cât am acest meteorit,
îţi vei aminti de mine.
Îmi cer scuze.
Se pare că în 200 de ani totul poate fi uitat.
Trecutul e chiar aşa de important ?
Aceste ultime zile
cu tine
au fost cele mai fericite din viaţa mea.
De data asta mi-l poţi pune tu.
Bine ?
- Stai jos. - Ce ai azi pentru mine ?
Favoritul tău, cartof dulce.
E dulce.
Ştiu că tu nu eşti Fengshou.
Fengshou nu se va mai întoarce niciodată.
După ce te întorci în ceruri, dacă îl vezi,
îi poţi spune să nu-şi facă griji pentru mine ?
Ar trebui să fie un nemuritor măreţ.
Ca să fiu sincer, îl invidiez pe Fengshou.
În toţi aceşti ani, eu nu mi-am văzut mama.
Vreau să ştiu
ce face.
Sper ca într-o zi să o pot întâlni.
Nu te îngrijora. Fengshou va veghea asupra ta.
Bine.
Acel demon nor e destul de prostănac.
Acest apus arată cam fals.
Dar mie îmi place.
Ştii că această bandană aurie
nu mai are putere asupra ta, atunci de ce o mai porţi ?
M-am obişnuit cu ea.
- Ce-i asta ? - O maimuţă.
Ăsta-i câine. Nu-i nici pe departe asemănător cu o maimuţă.
- Maimuţele nu arată aşa. - Dă-o înapoi !
Aveai dreptate.
Deşi nu mai e cum obişnuia să fie,
pot simţi că acesta e Muntele Huaguo al meu.
Lăsaţi-mă să vă explic.
Ştiţi de ce Sun Wukong,
Yang Jian şi cu Tianpeng se uită cu atâta respect la mine ?
Pentru că am o mişcare specială numită, o mie de pumni".
Dacă fiecare îmi dă câte cinci monede de cupru, vă voi învăţa.
Mă crezi ?
Pe tine te voi taxa doar cu trei monede de cupru.
Bine, pe gratis.
- Du-te ! - Vino aici.
Domnule, să nu grăbim lucrurile.
Tianpeng...
Nu trebuie să o iei prea în serios.
Dacă vrei ceva,
atunci vino şi ia !
Fugiţi ! Fugiţi !
Unde mergem ?
Ea vine cu războinicii celeşti. Dacă nu plecăm acum, toţi vor muri,
deci trebuie să mergem. Du-te !
Cum rămâne cu sătenii ?
Stai înăuntru şi nu ieşi afară.
Fugiţi cât de repede puteţi.
Am reuşit să învingem demonul nor, atunci de ce ne temem ?
Nu te mişca ! Nu te mişca !
Încă mai crezi în cei o mie de pumni ai mei ?
Stelele au adormit
Nu mai clipesc demult
Copiii de pe pământ s-au culcat
Somnul dulce
Acel cântec cunoscut
De ce nu-l poţi auzi ?
Acea îmbrăţişare caldă...
Nemuritorule...
Cum de s-a întâmplat una ca asta ?
Stelele din cer au adormit
Nu mai strălucesc demult
Copiii de pe pământ s-au culcat
Juanlian.
Somnul dulce
Vezi dacă acel copil
mai e în viaţă.
Copil ?
- Copilul e bine. - Asta-i tot ce contează.
Au fost cei o mie de pumni cu adevărat impresionanţi ?
Într-adevăr.
Juanlian.
Ayue ?
Ayue...
Trebuie să protejezi sătenii şi stelele pe care le-ai făurit pentru mine.
Vreau doar să fiu cu tine.
Ca nemuritoare,
ar trebui să nu simţi dorinţa sau sentimentul de sine.
Trebuie să uiţi durerea şi să percepi viaţa aşa cum e.
În ziua în care ai căzut aici jos,
ei ar fi trebuit să moară în templul acesta decrepit.
Le-ai dat speranţe false
şi nu le-ai adus decât mai multă durere în moarte.
Nu am venit aici să ucidem, ci să pun capăt acestui haos.
Chiar ai crezut că nu ştiam ce puneai la cale ?
Te-am lăsat să treci prin asta
ca să îţi dai seama că nu poţi schimba nimic.
Azi.
Ne-am înşelat.
Fără permisiunea cerurilor, acele seminţe nu vor înflori niciodată.
Când eram în sat, eram muritori.
El nu era un demon şi nici tu o nemuritoare.
Dar acum suntem în Împărăţia Cerească
şi ar trebui să facem ce fac nemuritorii.
El este închis într-o temniţă de la capătul Purgatoriului Destinului.
A îndurat orice durere posibilă, dar tot nu moare
pentru că te aşteaptă pe tine.
Du-te şi imploră-l să renunţe.
Ai venit.
Ştiam că vei veni.
Nu voiai să mori doar ca să-mi spui asta ?
Vreau să spun
că iubesc oceanul de pe Muntele Huaguo.
Sun Wukong !
Văzându-te astfel,
realizez că nu eşti decât o mână de pământ.
Te urăsc.
Te dispreţuiesc.
Ai pierdut.
Ai pierdut totul.
Muntele Huaguo s-a dus.
Cerul acolo e acoperit de întuneric. Nu este niciun apus.
Deci asta este.
Asta este.
Odihneşte-te în pace.
Voi duce eu la capăt misiunea ta.
Aşteaptă-mă. Voi fi cu tine în curând.
Nu a mai fost un nemuritor care să reuşească să ia această inimă nemuritoare de piatră.
Tu ai reuşit.
Yang Jian, acest test
te-a învăţat să laşi deoparte legăturile tale pământeşti.
Acum, te voi ajuta să îţi deschizi ochiul ceresc.
După atâta muncă grea, te găseşti tot aici.
Ai vrut să te răzbuni pentru Muntele Huaguo
şi să îi învingi pe nemuritori.
Ai făcut-o ?
Nu am putut.
Muntele Huaguo s-a dus.
Inima de piatră s-a dus.
Totul este predestinat.
Am pierdut.
A te simţi neputincios e doar începutul trezirii tale.
Chiar credeai că nu mai este altă cale pentru tine ?
Îţi accepţi soarta ?
Sau vei continua să lupţi pentru ce e în inima ta ?
Oricât de puternică e inima de piatră,
e tot o parte a Împărăţiei Cereşti.
Nu vei reuşi niciodată s-o foloseşti ca să-i răstorni puterea.
Încă nu ai găsit arma de care ai nevoie.
Gândeşte-te la viaţa pe care ai petrecut-o,
la cei pe care i-ai întâlnit,
şi la tot la ce nu poţi renunţa.
Acum ai o putere pe care Împărăţia Cerească nu a mai văzut-o niciodată.
Mare Înţelept, Egal al Cerului, noi suntem demoni.
Du-mă spre ceruri.
Lordul mi-a încredinţat protecţia Palatului Destinului.
Cine îndrăzneşte să cauzeze probleme aici ?
Arată-te !
Cine eşti ? Cine eşti, mai exact ?
Pentru tot restul vieţilor voastre
vă veţi aminti numele meu.
Numele meu e...
Marele Înţelept, Egal al Cerului.
Sun...
Wu...
Kong !
Chiar nu văd nicio diferenţă între voi.
Oricum, oricine aţi fi,
nici măcar să nu vă gândiţi că o să scăpaţi cu viaţă de aici.
Se pare că, în sfârşit, înţelegi.
Toţi au murit. Tu îi spui soartă. Toţi trebuie să se supună.
Se pare că tu eşti singura care îşi poate controla destinul.
Ai atâta sânge pe mâinile tale în numele echilibrului dintre cer şi pământ.
Dar tot ce ai vrut dintotdeauna a fost inima de piatră a lui Sun Wukong.
Voiai să îţi creşti puterea şi să-ţi continui domnia.
Şi acum vrei să-l transformi pe Erlang în cineva ca tine.
Nu voi lăsa asta să se întâmple !
Ai venit.
Dă-i drumul.
Ţi-am spus să-i dai drumul.
De ce trebuie să fii mereu împotriva mea ?
Ţi-am spus că te puteam omorî oricând voiam.
Ştii că nu poţi schimba nimic.
De ce vă căutaţi toţi moartea ?
Eu nu sunt ca tine. Nu-mi pot petrece viaţa singur.
Cum de te-ai întors arătând ca un câine ?
Aşa am arătat dintotdeauna.
Sunt urât, nu-i aşa ?
Îmi place de tine aşa.
Arăţi aşa drăguţ.
În viitor voi fi servitorul tău.
În viitor vei fi liber.
Nimeni nu te va forţa să faci ceva.
Poţi face tot ce vrei.
Atunci te voi lua pe Muntele Huaguo, ca să privim apusul.
Ce-i zgomotul acela ?
Inimă fierbinte, ochi fierbinţi
Lacrima ta cade instantaneu
Alunecă pe faţa mea
Împărăţia Cerească ţi-a luat apusurile,
aşa că noi vom merge şi le vom lua înapoi.
Pot simţi că acesta e Muntele Huaguo al meu.
Gravată pentru totdeauna
Scena de ieri din nou
Pierdută în inima mea
O rază de fum se ridică...
Trecutul e chiar aşa de important ?
Ultimele zile cu tine
au fost cele mai fericite din viaţa mea.
Nu-i timp de rămas-bun
Goleşte un rând din amintire
Nu pot lega dorul mult
Dar sufletul în preajma visului atrage
Şansa de-a te întâlni din nou
Cât de departe e pentru eternitate ?
Nostalgia dintre inimă şi minte
Săpând un apus fii sigură
Care-i de la mine pentru tine
Ultimul ataşament...
Ceea ce ochii lui Yang Jian puteau vedea în trecut era o născocire.
Acum, ochiul lui ceresc s-a deschis.
Renunţă la toate emoţiile.
Tot ce poate el vedea sunt cerurile şi pământul.
Nu poţi învinge puterea cerurilor şi pământului.
Cerurile vor să mă suprime, aşa că voi despica cerurile.
Pământul vrea să mă oprească, aşa că voi zdrobi pământul.
În sfârşit îţi dai seama
de adevărata ta putere.
De ce nu poţi renunţa încă ?
De ce nu-ţi poţi înţelege destinul ?
Nu mai minţi.
Acesta e destinul tău, nu al meu.
Împărăţia Cerească e în haos. Nemuritorii sunt incompetenţi.
Redefinirea ordinii dintre ceruri şi pământ e adevăratul meu destin.
Obsesiile tale zadarnice nu sunt decât trădări.
Eu cunosc mânia cerurilor.
Dar tu ştii că ele s-ar putea cutremura ?
Sun Wukong.
Chiar şi învingând Astrolabul Destinului,
tot nu poţi schimba nimic.
Am venit,
am luptat
şi nu-mi pasă de consecinţe.
Astăzi, Azi te-a salvat.
Dar, de acum înainte,
eu sunt un zeu
şi tu un rău.
Voi căuta mereu să te distrug.
Data viitoare când ne vom întâlni,
să dai tot ce poţi.
Scripturile cereşti înregistrează evenimentul astfel:
Doamna sa şi răul s-au revoltat în Împărăţia Cerească
şi au fost declaraţi drept demoni.
Yang Jian a ajutat la înlăturarea răului
şi a fost promovat ca Primul General a Cereştii Porţi de Sud,
fiind însărcinat cu purificarea celor trei tărâmuri.
Maimuţa s-a întors pe Muntele Huaguo, cu dorinţa de a veda
apusurile purpurii de acolo.
El a chemat toate creaturile vii care au refuzat să-şi accepte soarta
pentru a se angaja într-un război de o sută de ani cu Împărăţia Cerească.
Cine e maimuţa ?
Sunt eu.
Eu sunt
Sun
Wu
Kong !
Vreau ca cerul să nu-mi mai orbească privirea
Vreau ca pământul să nu-mi mai îngroape inima
Vreau ca toate fiinţele să-mi înţeleagă mintea
(Vreau ca toţi zeii)
(să dispară)