Traducerea: Marioland
FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
Întâlnirea de 10 ani.
Toţi vor să facă o impresie bună.
Iar eu îl impresionam pe... Ted ? Tad ?
În fine...
Ştiu, nu avem prea mari şanse de reuşită,
dar nu aveam diplome cu care să mă laud,
un apartament luxos sau o slujbă bună.
Sau cel puţin o slujbă.
- Dragule ? - Da, dragă.
Sunt femei, femei mai slabe...
care au sutiene de calitate, bikini de mătase...
Lucruri făcute pentru a incita un bărbat.
O pereche de bikini ar arăta ridicol pe mine.
Eu port chiloţi de bumbac.
Viaţa mea înseamnă să lucrez multe ore,
să plănuiesc excursii pe care nu le mai fac
şi să mă mulţumesc cu dragostea din paginile unui roman de dragoste.
Pentru că lucruri ca acesta niciodată nu mi se întâmplă.
O parte din mine vrea o dovadă.
Aşteaptă.
- E Rose ? - Cine e ?
Numele meu e Todd. Am ieşit cu sora ta.
Lucruri de genul ăsta, pe de altă parte,
se întâmplă tot timpul.
Aceia sunt pantofii mei.
Ştii, e posibil să mergi la o întâlnire şi să nu ajungi leşinată în baie.
1994, a fost un an de pomină.
Hei !
Eu sunt fata la modă, care îşi ridică sora beată în miez de noapte.
- Aia e cumva o rochie ? - Doar condu.
Rahat !
Donna...
Eşti beată !
Nu mă lasă să stau jos.
Ţi-am spus clar, poţi sta aici dacă te comporţi ca atare.
Vreau să mă duc în pat.
În nici un caz. Categoric nu. Ia-ţi lucrurile şi du-te.
- Unde să se ducă ? - Nu-mi pasă.
- Du-o acasă cu tine. - Nici gând.
Chiar ştiţi să faceţi o fată să se simtă specială.
- Voi vorbi cu Dan despre asta. - Tatăl tău doarme.
Marsha vine mâine la prânz. Trebuie să se odihnească.
Sunt sigură că dacă ar fi să aleagă între a se odihni şi a vorbi cu copilul său,
m-ar alege pe mine.
Ai ridicat din sprânceană ?
Nu îmi dau seama. Nu se mai mişcă...
Marsha vine la prânz.
I se citea totul pe faţă.
Ce e asta ?
Rose Feller, e un bărbat aici ?
- Un om ? - Da.
Dă-mi asta.
Delicios !
- E drăguţ. Cine e ? - Nu e treaba ta.
Eu cel puţin...
sunt şocată.
Termină !
Viaţa nu trebuie să fie aşa grea, Maggie.
Trebuie doar să fi pregătită. Să mergi la scoală, poate ?
A mers atât de bine de prima dată.
Un loc amuzant.
Trebuie să ne certăm.
Te întorci, termini acolo şi afli la ce eşti bună.
- Ştiu la ce sunt bună. - În afară de asta.
Ai mult potenţial.
Îţi dai seama că sunt beată, nu ?
Noapte bună, iepuraş.
Cât timp l-am avut ?
O zi.
A fost o zi bună.
Da.
Bună dimineaţa...
Asta e engleza ?
Jim, ea e sora mea, Maggie.
A venit azi-noapte, în vizită.
Pa.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Îmi pare rău pentru asta.
Nu e o problemă.
Jur că aveam nişte bancnote de 20 aici.
Bine.
Când are timp să facă asta ?
Bine. Ce zici tu ?
Bine, Rose, ce ai ?
Rahat !
E un bărbat în fotografia asta ?
Mai taci. Am avut dificultăţi tehnice.
Crede-mă, arată superb, e deştept...
E grozav.
- Se poate o livră de pesadă ? - Sigur.
Poveştile de dragoste de la birou se pot termina foarte rău.
Ştii că 30% din femei şi-au întâlnit soţii la lucru ?
De unde ai luat statistica asta ?
Am inventat-o.
Toate activităţile în plus se întâmplă în afara campusului.
La tine, sau la el.
La el. La mine e cam aglomerat în zilele astea.
- Maggie. - Nu !
Până îşi găseşte ceva de lucru.
Spui asta de parcă ar fi capabilă de aşa ceva.
- De ce o laşi să-ţi facă asta ? - Pentru că e sora mea.
- Bine, cum te cheamă. - Maggie May Feller.
Pe tine cum te cheamă ?
Cei care aveţi planuri pentru weekend mă tem că trebuie să le anulaţi.
Discuţiile pentru cazul Donald s-au finalizat,
deci trebuie să ne ocupăm de proces.
Simon, ar trebui să depui o depoziţie azi,
iar Ellen ar trebui să faci un sumar pentru moţiune.
Trebuie să o văd înainte să o trimiţi.
Deci trebuie să mi-o dai până joi, ok ?
Să trecem la treabă.
Ascultă, trebuia să merg la Chicago pentru nişte interviuri,
dar e ziua copiilor mei. Poţi face asta ?
- Chicago ? - Da.
- E rece acolo. - Hai, promit să fiu eu clovnul.
Nu ştiu. Poate dacă reuşesc să duc un asociat cu mine,
să mă ajute cu interviurile să nu rămân în urmă...
Feller, te interesează ? Chicago ?
Nu ştiu. Cum ai spus, e destul de rece acolo.
Îţi cumperi nişte mănuşi.
Rose, sora ta !
Ghici cine e în New York aşteptând să fie următorul VJ la MTV ?
De curiozitate, cât te-a costat să ajungi acolo ?
Ce mai contează. Am să-ţi dau banii înapoi.
Când te angajează MTV şi te face vedetă.
Chiar atât de greu îţi este să mă susţii ?
Fără să intri într-o stare de şoc anafelic.
Anafilactic, Maggie, nu anafelic.
- Maggie May Feller ! - Trebuie să închid.
- Eu sunt ! - Tu urmezi.
- Bun venit înapoi, Maggie May. - Mulţumesc. E bine să mă întorc.
Vezi ecranul cu cuvinte pe el ?
Citeşte ce scrie, uită-te direct la cameră
şi dă acea... personalitate.
Exprimă-te.
Când eşti gata.
E vineri după amiază la...
Bine, să încercăm din nou. Relaxează-te.
E vineri după amiază la TRL şi...
Derulează înapoi.
E vineri după amiază la TRL şi mai târziu azi...
Eşti ok, Maggie May ?
Da.
Ei bine ? Eşti faimoasă ?
O poziţie la vânzări. Experienţă profesională ?
Care a fost ultima ta slujbă ?
- Lucky Jeans, 3 săptămâni. - De ce s-a sfârşit ?
O tipă nebună cu un cupon.
Pe cupon scrie 15%! 15% din total !
15% din 42. Fă şi tu un calcul ! Care e problema ta ?
Ok, dacă te întreabă cineva spui că nu a fost destul de provocator.
Înainte de asta a fost la restaurant, nu ? Canal House ?
Şi înainte de asta ?
Înainte de asta The Gap. Iar înainte de asta, Unlimited.
Maker Fragrance, Maker Accesories...
Haide, nu vrei să faci asta acum, nu ?
Nu, dar nici pe tine nu te vreau pe canapeaua mea
pentru următoarele 3 luni.
Te las să-mi faci CV-ul, dacă mă laşi să te machiez.
- Las-o baltă. - De ce ?
La un anumit moment dat, trebuie să dau ochii cu lumea,
şi nu vreau să arăt ca o prostituată ieftină.
Haide, promit că vei arăta ca tine, doar că mai bine.
Haide să îţi cumpărăm o costumaţie pentru inspiraţie.
- Pantofi ! - Nu am...
Ştii, majoritatea nici nu-i porţi.
Astfel de pantofi nu trebuie să fie închişi în dulap.
Trebuie să trăieşti o viaţă plină de scandal şi pasiune,
să faci sex pe o alee lăturalnică cu un miliardar a cărui soţie frigidă
îl aşteaptă în limuzină.
Apoi te întorci în bar pentru un telefon celular.
- Şi ăştia sunt drăguţi. - Te rog spune-mi că ai inventat asta.
Uite, dacă nu-i vei purta nu are rost să-i mai cumperi.
Lasă-i cuiva care poate profita de pe urma lor.
Eu profit de pe urma lor.
Când mă simt rău, vreau să-mi fac de cap.
Hainele nu arată bine. Mâncarea mă îngraşă.
Pantofii mă fac să mă simt...
Relaxează-te.
- Să vă aduc ceva, doamnelor ? - Doar stăm, mersi.
- Credeam că voi bea. - Răbdare !
Maggie, nu !
Vreţi să vă alăturaţi nouă, doamnelor, pentru ceva ud ?
- Ce e asta ? - E un vagin.
- Aşa e, eşti complet obscenă. - De ce, fiindcă spun vagin ?
Michael, nu ştiu ce e cu fetele tale.
Marsha nu foloseşte cuvântul vagin.
Marsha a mea nici măcar nu are un vagin.
Nu, Marsha a mea are vagin,
dar e făcut din aur de 24 de karate.
Vaginul lui Marsha a mea e atât de perfect,
încât e ţinut într-un muzeu.
Ce să vă aduc, fetelor ?
Două seturi de clătite cu miere
şi o felie de şuncă. Mulţumim frumos.
- Şi faceţi cumva angajări ? - Voi aduce un formular.
Marsha a mea nu mănâncă niciodată clătite. De-aia poartă...
Ce e ?
Nu pot să cred că ai făcut asta.
Ce anume ?
"Faceţi cumva angajări" ?
Dumnezeule, Rose, ne distrăm şi noi o dată.
- E o oportunitate. - Pentru ce ?
Să fiu în schimbul cimitirului,
să servesc clătite poliţiştilor, târfelor şi beţivilor.
Cred că ar trebui să lucrezi, ca să nu-mi ceri mie totul.
Despre ce vorbeşti ? Am făcut rost de două băuturi !
Nu, Carl a luat băuturile şi doar în speranţa că te vei culca cu el.
Ei bine, nu am făcut-o.
Trebuie să te angajezi.
E o lume plină de comerţ care nu are legătură cu sexul.
Oamenii chiar câştigă bani fără să seducă pe cineva.
Evident, altfel ai muri de foame.
Nu vei arăta aşa o veşnicie, ştii ?
Odată tot vei îmbătrâni.
Şi toţi bărbaţii care îţi plătesc factura acum,
vor cumpăra băuturi fetelor care au pe jumătate vârsta ta.
Ce vei face atunci ?
Ar fi bine să te gândeşti la ceva,
fiindcă uşuraticele de vârstă mijlocie nu sunt drăguţe.
Eşti jalnică.
- Bine ! - Ce faci ?
Stai jos, Maggie !
Maşina e aici, d-nă Feller.
Mulţumesc.
Bună !
Danvers a avut treabă şi m-a trimis pe mine.
Vrei un croissant ? E cald.
Mă întrebam dacă faceţi angajări...
Bună.
Rahat !
- Te pricepi la clismă ? - Ce ?
Strângi...
Te vei obişnui. Ia un şorţ, avem toate mărimile.
Scuze.
Da, Sydelle ?
Nu, nu pot veni acum. Voi ajunge când pot, ok ?
Mulţumesc.
Mamă vitregă.
Poţi muta totul în pivniţă. Îmi trebuie spaţiul.
O voi transforma în infirmerie pentru copilul lui Marsha.
- E însărcinată ? - Va fi, în curând.
- Maggie... - Bună, tată !
Bună, dragă. Mi s-a părut că-ţi aud vocea.
- Ce te aduce aici ? - Sunt dată afară.
Vei purta aia ? Dacă nu, ar fi bine să te schimbi.
Chiar am întârziat.
Nu trebuie să întârziem.
Mai stai pe aici, Maggie. Ia cina cu noi.
Tentant.
Încearcă să nu distrugi casa.
Nu mă privi aşa, Marsha a mea !
Rahat !
Stăm foarte aproape de 3 din cele mai bune restaurante din oraş.
- Am mâncat deja. - Grăsimea nu e mâncare, Feller.
Poftă bună.
Ok, nu voi începe cu fundul tău.
Voi aştepta să ne cunoaştem mai bine.
Începem.
Bine.
Rahat !
Dumnezeule !
Jos !
Fir-ar să fie !
Ţi-au luat-o şi ţie, nu ?
- Ce ? - Tractează maşini sâmbăta.
Grozav. Ştiţi unde le duc ?
Da, e un centru pe South Street.
E chiar după colţ. Îl duc pe el, dacă vrei te duc şi pe tine.
Doar dacă vrei.
Ar fi grozav.
Ne grăbim ? Fiindcă eu aş bea ceva.
- Sigur. - Bine. Cum te cheamă ?
- Maggie. - Încântat. Eu sunt Tim.
Încântată.
- Vii aici zilnic ? - Da.
Sora mea m-ar omorî dacă ar afla că i-a fost ridicată maşina.
- Ce e locul ăsta ? - Aproape am ajuns.
- Haide. - Intraţi.
- Aici e. - Cea roşie. Să mergem.
- În regulă, mersi. - În regulă.
Mersi pentru că m-aţi adus, mersi pentru băutură.
- Şi ne mai vedem. - Stai !
Poate am putea merge să facem ceva.
- E încă devreme. - Sunt ok, voi pleca.
Nu poţi lua maşina. Trebuie să plăteşti pentru ea.
- Lasă-mă. - Ce faci ?
Aşteaptă !
Las-o în pace !
- Ce naiba e asta ? - E un dulce.
- Ai cumpărat un câine ? - Nu, l-am împrumutat.
Nu am vrut să fiu singură aseară. Am avut o seară nasoală.
Şi eu am avut una la fel, dar nu mă vezi pe mine să fur câini.
Mi-era frică. Erau băieţii ăştia...
- Fireşte că erau. - Când am ajuns, dispăruseră...
Am întârziat. Trebuie să fiu la tribunal în 20 de minute.
Am fost 2 zile de muncă degeaba adică voi lucra acum într-una.
Nu mai am loc în capul meu pentru problemele tale acum.
Curăţă-mi cearşafurile şi scapă de câine până mă întorc acasă.
Maşina mea are o roată blocată ! Cum naiba s-a întâmplat asta ?
Am încercat să-ţi spun. Am folosit...
Eu nu am luat nici măcar o amendă.
Tu ai folosit-o, fără permisiune, timp de 2 zile.
- Melanie, sunt eu. - Bună, Rose.
E o urgenţă. Nu pot ajunge la tribunal. Poţi trimite pe cineva ?
Mulţumesc.
Ai stricat totul.
Nu mai suport, Maggie.
Vreau să pleci. Acum !
Azi, înainte să mă întorc de la servici.
- Şi unde să mă duc ? - Asta nu e problema mea !
Tu eşti problema ta ! Descurcă-te singură !
- Cum a fost în Chicago ? - Rece.
Îmi pare rău că n-am putut veni. A fost nebunie pe aici.
Da, ştiu. Şi eu lucrez tot aici.
Ştii, Jim, dacă spui că vei fi în Chicago, ar trebui să fii acolo.
Dacă ştii că nu poţi veni, că îl trimiţi pe Simon Stein în locul tău,
atunci măcar ridică telefonul.
Scorpia !
E ok.
- Rose e aici ? - Nu.
Rose...
Te-am plăcut cu adevărat.
Nici nu-şi va aminti numele tău. Nici nu-l poate spune pe litere.
Nu-i aşa, Maggie ? Haide, încearcă.
Jim !
- Drăguţ, dar foarte prost. - Taci, scroafă grasă !
Chiar ai spus "scroafa grasă" ?
Eşti sora mea !
Tot ce poţi e "scroafa grasă" ?
Ieşi din viaţa mea !
- Pot face ceva ? - Vreau 200 de dolari.
Ăsta e preţul, nu ?
Când e următorul tren spre New York ?
La 12:18.
D-nă Lefkowitz !
Bine, bine !
Scuze, am crezut că e fiul meu. Imediat aduc lista.
Nu ştiam că fiul tău e aici. E minunat.
A spus că vrea să mă vadă. Iar acum e pe plajă, se uită la funduri.
Luis, ce e ? Arăţi de parcă ai făcut infarct.
Bună, d-nă Lefkowitz. Bună, Ella. Nu te-am văzut.
E invizibilă. Pari confuz.
Cine are nevoie de atâtea opţiuni. E tot săpun !
Eu spun, când ai dubii, să alegi cutia cea mai simplistă.
Shalla mi-a spus aproape tot.
Gătit, veselă, cum să folosesc celularul.
- E pentru rufe obişnuite. - Probabil ţi-e dor de ea.
În fiecare zi. Ţie ?
Nu am cunoscut-o pe soţia ta, deci nu pot spune că mi-e dor de ea.
În sfârşit o întâlnire cu Luis Feldman.
Ce vrei să spui ?
A pus ochii pe tine de când a venit aici.
Ridicol. Nu e adevărat.
Oricum, nu e o întâlnire. Doar îl ajut să spele rufele.
Ce crezi că se face la o întâlnire ? Bungee jumping ?
Crede-mă, e o întâlnire.
Cel puţin a plecat. Unde s-a dus ?
Nu ştiu. La tata, bănuiesc.
Asta e bine. Are Sydelle un motiv în plus să se plângă.
Pentru cine plângi ? Pentru prădătorul dobitoc, sau uşuratica fără creier ?
Pentru ca nici unul nu merită lacrimile tale.
Ştii, Amy...
sunt sigură că ai dreptate...
Dar uneori aş vrea să spui...
Fir-ar, chiar e aiurea !
Şi îmi pare rău că ţi s-a întâmplat ţie.
Îi porţi de fiecare dată când e sărbătoare ?
Da.
Fiul meu mă întreabă mereu ce-i face să fie deosebiţi de restul ?
Fiul meu e glumeţ.
Crede că asta compensează faptul că nu-l văd de sărbători.
Se duc la părinţii ei.
Cel puţin e însurat. Fiul meu are 55 şi tot singur e.
- E homosexual ? - Aş vrea eu.
- Imatur. - Ella, spune-mi de familia ta.
Soţul meu, Ira, se ocupa de afaceri imobiliare.
A murit acum 3 ani. Cancer.
- E amuzant ? - Aşa facem.
Aşa facem cu morţii. Nume, grad, când a murit şi cum.
Dar nu cu detalii.
Cancer e ok, dar nimeni nu spune cancer la plămâni.
Doamne fereşte. Cancer la prostată.
Dar tu, ai copii ?
Nu. Nu am copii.
Rufus ? E Rufus ?
A ieşit deja ?
Credeam că îl mai ţine o lună.
Aşa e. Eu doar îl plimb pe Rufus.
- Tu eşti cu maşina elegantă ? - Nu.
- Bună. - Sunt liber profesionistă.
- Plimb câinii. - Înţeleg.
Da, lucrez pentru Canal... cu patru indivizi.
- E tocmai ce ne trebuie. - Categoric.
Cât taxezi pentru asta ?
Iisuse, m-ai salvat ! Unde l-ai găsit ?
Umbla aiurea.
Ştii, i-am dat fetei ăsteia o slujbă, părea normală
şi mă trezesc că pleacă împreună cu acest câine.
Îţi dai seama că dacă aşa ceva se află, îmi pierd afacerea.
Ce zici de 200 de dolari recompensă ? E decent ?
- Nu vreau recompensă. - Ce, eşti o sfântă ?
Nu.
Mă gândesc ca în locul recompensei poţi să le oferi clienţilor...
serviciile mele de plimbat câinii. Exclusiv.
Am putea împărţi profitul.
Nu o iubea prea mult. E intolerabil.
Nu vei mai râde când vei fi în locul ei.
Alo ?
- Alo ? - Ella Harsh ?
Da.
Aţi avut o fiică pe numele Caroline ?
Da.
Deci, eşti în concediu, sau...
Da.
Am avut vreme minunată.
Mă bucur că ai sunat.
Mă bucur că eşti aici.
Ea e Lefkowitz. Ea e nepoata mea, Feller.
- Bună. - Bună.
Probabil mori de foame. Îţi pot pregăti ceva...
Nu, sunt bine.
- Sunt foarte obosită. - Hai să-ţi arăt camera de oaspeţi.
Pe aici. Asta e baia.
Aici sunt prosoape curate şi poţi spăla.
Patul e făcut.
Iar o pătură în plus găseşti în dulap.
Bunicul meu e pe aici ?
Nu. A murit acum 3 ani.
- Anunţă-mă dacă ai nevoie de ceva. - Da.
Ai spus că nu ai copii.
Am spus că nu am copii. Am avut o fiică.
O chema Caroline. A murit.
Cum era ?
Era exact ca ea. Aceeaşi ochi, piele şi fata.
Identică.
Dar avea probleme de sănătate. Probleme mentale.
Cum a murit ?
Accident auto.
- Pleci ? De ce ? - Nu sunt fericită la firmă.
Deci, în schimb, vei plimba câini.
Şi voi face comisioane. Cred că va fi distractiv.
Te simţi bine ?
- Nu ai... - Ce ?
Dacă vrei să vorbeşti cu cineva, Rose,
plătesc eu. Fără întrebări.
- Dacă simţi ca... - Sunt nebună ?
Nu ar trebui să-ţi faci griji în privinţa mea.
Ce face Maggie ?
- Nu ai văzut-o ? - Nu. Stă la tine, nu ?
Da. E bine.
- Mersi pentru cafea. - Ne vedem în curând.
Numărul apelat nu este alocat.
Bună dimineaţa. Ai dormit bine ?
Bine, mersi.
Am brioşe aici. Pot să-ţi fac ce fel de omletă vrei.
Nu mănânc micul dejun.
Beau cafea.
Deci, Dumnezeule, asta e o surpriză !
O surpriză plăcută după atâta timp...
- Care e treaba cu asta ? - Poftim ?
Mereu ai ieşit din cadru, sau doar după ce a murit mama ?
Bunicul tău şi cu mine nu am ieşit niciodată din cadru.
Mereu am fost aici. Noi...
Chiar şi după moartea mamei tale am scris...
felicitări anual, dar nu am primit răspuns.
Ştiu că ai scris. Abia le-am găsit.
- Cum adică abia ? - Cred că au fost livrate târziu.
Mersi pentru bani.
Adică tatăl tău nu ţi-a dat felicitările mele ?
Ce te-ai gândit ?
Credeam că aţi murit amândoi.
Aici e vreo piscină ?
Scuze.
Ea de unde a apărut ?
Bună, dragă !
Roşe Feller !
- Stein ! - Ce mai faci ?
Arăţi grozav ! Nu eşti deloc bolnavă.
De ce aş fi bolnavă ?
- Ăsta a fost unul din zvonuri. - Au fost zvonuri ?
Ce zici ? E prânzul...
- Ce părere ai de mâncarea japoneză ? - Nu mi-e foame, Stein.
Nu există aşa ceva pentru sushi. Haide.
De dragul vechilor clienţi.
- Mulţumesc. Mănânci tot ? - Ce părere ai ?
Două porţii de oni, un masago, doi taco,
doi machi...
şi specialitatea aceea care nu mai e pe meniu ?
- Ştii la ce mă refer. - Tara.
- Da ! - Bine. Mulţumesc.
Mersi.
- Tocmai ai comandat pentru mine. - Da.
- Ce, am 12 ani ? - Sunt expert în comenzi.
- E un dar. - Oare ?
Categoric.
Care a fost ultimul restaurant la care ai fost şi ţi-a plăcut ?
Am dus-o pe sora mea la LeBac Fan.
Şi amândouă aţi comandat... peşte snapper, nu ?
Aproape. Eu am luat snapper, ea a luat o cola şi numărul unui tip.
Bine. Te voi duce eu acolo şi vom lua...
foi grois cu umplutură Robford,
porumbel scoţian cu varză şi casoulet Puccini.
Şi elan de ciocolată cu zmeură şi alune.
Vei vrea să mănânci cu mine pentru tot restul vieţii.
Poftim.
- Ştiu. - Specialitatea tara.
- Mulţumim. - Poftă bună.
Deci, ce zvonuri au mai fost ?
Zvonul numărul 1, o boală misterioasă.
Zvonul numărul 2, ai fost bântuită de Pepper Hamilton.
Poftim, gustă asta.
- Zvonul numărul 3 ? - Soia ?
Haide, care e zvonul numărul 3 ?
O aventură cu un partener care s-a terminat nasol.
Nu-ţi fă griji. Majoritatea pariază pe primul.
Poftim, asta face totul mai bun.
- Deci, la ce oră vineri ? - Vineri ?
Cina.
Uite, Simon, eşti drăguţ.
- Dar nu cred... - Deci la 7 !
Mulţumesc.
- Miroase bine. Ce e asta ? - Viţel.
E un prosop de hârtie pe tejghea.
De curiozitate, cât va dura acest concediu al tău ?
Cum de nu ai fotografii cu mama ? Nu îţi place să te gândeşti la ea ?
Nu am nevoie de o fotografie ca să mă gândesc la fiica mea.
Dacă expui fotografii lumea pune întrebări.
Se aşteaptă să le spui totul, iar eu nu fac asta.
Pentru ca mama era bolnavă ?
Pentru că a murit.
De-aia te-ai îndepărtat de noi ? Ca să nu trebuiască să vorbeşti cu noi ?
Nu m-am îndepărtat. Am fost îndepărtată.
Ascultă, nu eu sunt cea care nu ţi-a dat scrisorile.
Acela a fost tatăl tău.
Nu eu am fost cea care nu şi-a dorit o relaţie.
El a spus asta ? Nu vreau să ai o relaţia cu fiica mea.
- Da. - Când ?
- La înmormântare. - De ce ar spune asta ?
Pentru că nu gândea raţional. Dădea vina pe mine pentru tot.
Fiecare zi nasoală, fiecare episod nasol,
nu voia să fiu în preajma ei.
Iar după ce ea a murit, nu a vrut să fiu în preajma ta,
sau a surorii tale.
Mă întreb...
Dacă încercai mai tare, să fii insistentă,
după ce a trecut de partea de şoc şi de durere...
Cred că ar fi fost frumos să am o bunică.
Frumos şi...
şi poate nu mă simţeam atât de singură.
- E o persoană foarte manipulantă. - Şi-a pierdut mama.
Şi ? Tu ţi-ai pierdut fiica.
- Nu e acelaşi lucru. - E mai rău !
Un părinte să-şi îngroape copilul e împotriva legilor naturii.
La fel şi un bunic care îşi abandonează nepoţii.
Ai spus chiar tu că nu te voia în preajmă.
Ce era să faci ? Să spargi uşa ?
Da.
Şiretul.
Pentru Caroline, da.
Pentru Caroline...
Ea nu mai era.
Să intri forţat în casa aceea nu o mai ajuta cu nimic.
- Ea voia să fiu acolo. - Nu ştii asta.
Ba da. Ştiu.
- De unde ? - Pur şi simplu ştiu.
De unde ?
Nu i-am spus nimănui asta. Nici măcar lui Ira.
Voi duce secretul cu mine în mormânt, probabil mâine.
Nu a fost un accident auto.
Adică, a fost o maşină...
şi a fost un accident. Dar...
De unde ştii că a fost intenţionat ?
A scris un bilet.
A venit cu o zi mai târziu după înmormântare.
Ce scria ?
Un singur rând.
"Te rog, ai grijă de fetele mele."
Iar tu nu ai avut grijă.
Nu ai avut pentru că nu ai putut.
Acum poţi, deci vei avea grijă.
Ai făcut tot ce ai putut într-o situaţie grea.
Nu ai de ce să te simţi vinovată.
Spune-i asta domnului ăla dur.
Deci, de aici vin prietenii mei.
Au fost şi nu ştiu cum, dar am pierdut.
Sau am câştigat. Oricum, e oficial.
Eu sunt căpitanul echipei de softball.
Da.
Ştiu că nu e treaba mea, dar nu pot să nu spun nimic.
Ai drepturi, opţiuni legale pentru a-ţi recupera slujba.
- Nu o vreau înapoi. - Nu ?
Credeam că îţi place.
Tu erai prima dimineaţă şi ultima care pleca seara.
Ştiu, dar nu fiindcă îmi plăcea.
Atunci de ce ?
Nu ştiu.
Poate mi-era frică de ce se putea întâmpla dacă nu eram acolo.
De parcă firma se năruia fără tine !?
Cu avocaţi ciudaţi ca tine acolo, niciodată.
Nu îmi făceam griji pentru birou.
Bănuiesc că eram eu şi ce mi s-ar întâmpla,
fără să fie acei oameni de mulţumit
şi acele scopuri ce trebuiau atinse.
Poate acele lucruri ţineau totul la un loc.
Fără ele aş fi...
distrusă.
Dar nu ai fost distrusă.
Bănuiesc că nu.
Şi ce ţine totul la un loc ?
Pentru mine e politica legii...
Sixers şi mâncarea bună.
Dacă vrei să vii să joci cu mine sau să mâncăm,
sper să mă suni.
Ella ?
- Căutam... - Ce ?
- Îmi pare rău. - Ai greşit dulapul.
- E în cel cu şosete. - Ce anume ?
Banii mei. Asta căutai, nu ?
Asta vrei.
Nu. Dumnezeule !
Bănuiesc că după o perioadă atât de lungă,
nu mă pot aştepta să ai oarecare relaţie cu mine.
- Cât ? - Ce cât ?
Bani, Maggie. Câţi bani sperai să iei de la mine ?
- Nu ştiu. - Ba da, ştii.
Vreau să merg la New York.
Poate să mă fac actriţă. Cred că aş fi bună.
Evident.
- Cât îţi trebuie ? - 3000.
Atâţia bani nu găseai în acel sertar.
Câţi bani ai ?
Nu îţi voi da 3000 de dolari, dar voi face asta.
Au nevoie de ajutor la Assistant Living Center.
Te angajezi acolo, nu te mai lăfăi aici ca o prinţesă
şi îţi voi dubla suma pe care o câştigi.
Vei face asta ?
De ce ?
Pentru că sunt bunica ta.
Corinne ?
- Nu. - Cine e ?
- Maggie. - Ne-am întâlnit înainte ?
Asta e o replică de agăţat cam învechită.
Bine. Ce zodie eşti ? N-am mai jucat de mult.
De cât timp ? 70-80 de ani ?
Mai mult sau mai puţin. Unde e Corinne ? Era o fată de treabă.
Scuză-mă, dar ce are Corinne iar eu nu am ?
Îmi citeşte.
Poţi s-o faci tu. Poate de la început...
Ţine.
Am puţină treabă acum. Ar trebui s-o aştepţi pe Corinne.
- Alo ? - Sixers sunt la baschet sau hochei ?
Despre asta vorbesc ! Înapoi !
E Reggie Miller ! Prinde-l !
El înscrie mereu !
Aşa e !
- Nu pot să cred că am pierdut. - Am pierdut tot sezonul.
Asta e.
Ne trebuie un om care să ştie să arunce.
Nu-mi pasă nici dacă e cel mai bun aruncător de 3 puncte din Ligă.
Trebuie să te aperi.
În acelaşi timp trebuie să şi faci puncte.
Uitaţi-vă la cele mai bune echipe din istorie.
Celtics, Bulls, Lakers. Toate au avut apărare bună.
Atacul vinde bilete, dar apărarea câştigă meciuri.
Are dreptate, fără apărare nu poţi câştiga.
Mulţumesc.
Văd că îţi plac clasicii.
Ce ?
- Aia e a surorii mele. - Bine.
Sper că-ţi place vinul ieftin.
E preferatul meu.
Cum e sora ta ?
E... ştii, o soră !
- Nu vorbeşti despre sora ta. - Nu am spus asta.
Nu vreau să vorbesc despre sora mea.
Noroc !
Cum e acest căpitan Jack ?
"Degetele lui s-au înfipt în părul ei,
în timp ce limbă sa a devorat caverna gurii ei.
Ea nu a protestat. Era luminată la faţă.
Jack şi-a îndepărtat buzele de pe gura ei,
ca să poată lua un sfârc în gură.
Oftatul ei l-a încins şi mai mult.
A lins materialul până când s-a întărit,
apoi a supt carnea în gura sa,
în timp ce corpul tremura ca un răspuns...
Ochii ei erau închişi, buzele întredeschise..."
Ok, pe cât de jenant este,
oficial sunt excitat.
Asta înseamnă că sunt târfa ta ?
Vrei să fii târfa mea ?
Am vrut să fiu târfa ta din prima zi la firmă.
În călătoria la Chicago eram convins că voi reuşi să te cuceresc.
- Am fost neprietenoasă ? - Nu.
Nu în comparaţie cu o piatră.
Îmi pare rău.
- A fost nasol. - E ok.
Ai destul timp să te revanşezi faţă de mine.
Haideţi !
Hai, hai !
Da !
- Cum merge cu mironosiţa ? - Bine.
A spus că bine !
- Ce e ? - Nu există bine cu nepoţii.
Fie e cea mai bună zi din viaţa ta, fie e o tortură.
- Ce faceţi împreună ? - Nu ştiu...
- Mâncăm. - Doar atât ?
Fă ceea ce îi place ei să facă. Citeşte reviste de modă.
Caută pe internet, uită-te la Smart la TV.
- Nu am cablu. - Nu ai ?
Şi se miră de ce nu se înţelege cu fata !
Nu am nevoie de TV pentru a avea o relaţie cu nepoata mea.
Eşti nouă în asta. Crede-mă, totul e în sunetul surround.
Maggie, bem Cosmopolitan. Vrei şi tu ?
Nu, mersi.
Scuze.
Am văzut asta.
E amuzant.
- A fost minunat. - Aşa mi s-a părut şi mie.
Mulţumesc pentru tot. Am avut o zi minunată.
Acum să dormi bine şi să nu iei zahăr.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Bine, mulţumesc. Noapte bună.
- Care e treaba cu Luis ? - Nu ştiu la ce te referi ?
Eu zic să o faci. Sari pe el.
Maggie, nu vorbi aşa !
Jumătate din plăcerea sexului e să vorbeşti despre asta.
Bănuiesc că mi-a scăpat aceasta jumătate.
Nu ai vorbit niciodată despre sex ?
Ocazional, cu Ira.
- Oarecum... - Dar cu prietenele ?
Prima dată când ai făcut sex. A trebuit să spui cuiva.
A fost noaptea nunţii. Presupusa...
Ai pierdut una din cele mai bune conversaţii din viaţa ta.
- Tu cui i-ai spus ? - Lui Rose.
Poate dacă aveam o soră...
De mici voi aţi avut o legătură. Eu n-am avut asta cu nimeni.
- E prea apropiat aşa. - Sigur.
- Nu vorbeşti despre ea. - Ce vrei să afli ?
Am fost apropiate, umăr la umăr.
Hai să o sunăm. Aş vrea s-o cunosc şi pe ea.
Mă îndoiesc că o să vină. E foarte... ocupată.
- E avocat. - Nu zău ? De care ?
Avocat ocupat.
- Ce faci după ce se uşurează toţi ? - Îi periez, îi duc acasă...
Mă asigur că au apă să bea.
După asta.
Am terminat.
- Deci ce faci ? - Orice.
Cumpăr mâncare, gătesc pentru prietenul meu.
- Îi ştiu numele. - Ştiu, dar...
niciodată nu am avut un prieten matur şi voi folosi cuvântul cât pot de des.
În primul rând, nu e matur. Nici unul nu este.
Ştii, e o anumită consistenţă în cinismul tău care e frumoasă.
Să nu fii surprinsă dacă se va dovedi a nu fi perfect.
Nu voi fi surprinsă.
- Trebuie să plec. - Pa !
- Distracţie plăcută. - Te voi suna.
Bine.
Suni prea bine, Maggie, pentru a curăţa paturi.
Ai dreptate.
Am un nepot care e doctor în Tampa.
- Ar trebui să te prezint lui. - Nu vrei să faci asta.
De ce ? Aduci ghinion ?
Nu vreau, dar da.
Din moment ce nu te vei căsători cu nepotul meu,
poţi măcar să-mi citeşti.
- Citesc cam încet. - Perfect, eu ascult cam încet.
Arta...
pierderii...
Ar trebui să mă întorc la muncă.
- Ce e, dislexie ? - Ce eşti tu, profesor ?
Profesor, pensionat.
Nu te grăbi, Maggie. Ascultă cuvintele în timp ce le pronunţi.
În 9 din 10 cazuri vei reuşi să te corectezi înainte.
Dar totuşi, se poate să te faci de ruşine.
Haide.
Poezia trebuie să fie lentă.
"Arta... pierderii...
nu e... grea... de... stăpânit.
Atât de multe... lucruri... par pline...
par a fi pline...
de intenţia... de a fi... pierdute...
încât pierderea lor... nu e...
un dezastru.
Pierzi ceva... în fiecare zi...
Accepta supărarea...
pentru... pierderea... cheilor...
Am pierdut... două oraşe...
două râuri... două continente...
Mi-e dor de ele...
dar nu a fost... un dezastru.
Chiar şi pierderea ta...
vocea glumeaţă...
un gest pe care îl ador...
Eu... nu trebuie să mint...
E evident... că arta... pierderii...
nu e prea greu... de stăpânit.
Deşi pare... Deşi se pare...
Scrie !
Ca un dezastru."
Ei bine, ce părere ai ?
- E bună. - Încântător răspuns.
Despre ce e vorba în poem ?
- Nu ştiu. - Ba da, ştii. Spune.
- Despre a pierde. - Ce ?
Dragostea ?
Deci ştii. E dragostea pierdută ?
E o posibilitate de a o pierde, o probabilitate ?
Ce e ?
La început ea vorbeşte despre... a pierde lucruri reale.
Cum sunt cheile...
Apoi parcă...
- A pierdut un continent. - Devii grandioasă.
Da. Iar felul în care o spune e ca şi cum nu ar conta.
Tonul ei... ai spune că e detaşat ?
Cred că aşa vrea să pară.
Vrea să pară că nu ar conta.
Fiindcă ştie că în adâncul sufletului va durea pierderea.
Ce pierdere ?
Sau pierderea cui ?
A unui iubit ?
Nu.
E un prieten.
10 cu felicitări. Deşteaptă fată.
Ce cămin confortabil. E plăcut aici.
- Cu ce să vă servesc ? - Nişte vin alb pentru amândoi.
Simţiţi-vă ca acasă, vin imediat.
- Bună, tată. - Dragă...
- Unde e Maggie ? - Nu e aici.
Slavă Domnului. N-aveam chef de dramatismul ei azi.
De ce nu e aici ? S-a întâmplat ceva ?
- Nu, ştii, ne-am certat. - În legătură cu ce ?
Nu putem discuta de asta mai târziu ?
Da. Oricum monopolizează seara când e prezentă.
Să văd acel inel.
Ia te uită.
Rose mi-a spus că mai ai o fiică, Sydelle.
Marsha a mea ? Ai s-o cunoşti. Ai s-o adori ! Toţi o adoră.
- Marsha a mea e decoratoare. - Serios ?
E genială în munca ei.
Aş dori să spun câteva cuvinte. Vă rog...
Pentru Rose şi Simon.
Cu toţii suntem binecuvântaţi să facem parte din fericirea voastră.
Dragostea nu uneşte doar inimile voastre,
ci inimile a două familii. Mazeltov !
Mulţumim, tată.
- A mers bine. - Da !
- Unde e Maggie ? - Greu de spus.
Nu e prea des pe aici.
Sper să o cunosc într-un final. E sora ta.
- O vei cunoaşte. - De ce v-aţi certat ?
Chestii de fete.
Rahat !
Trebuia să folosesc legume proaspete, nu îngheţate.
E ok, au fost grozave. Serios. Delicioase.
- Serios ? - Da.
Deci, ai veşti de la Rose ?
Nu.
- Nu ţi-a răspuns ? - Legat de ce ?
- Trebuia să o inviţi aici, Maggie. - Nu ştiu de unde ţi-a venit ideea asta.
Maggie, ţi-am cerut special să faci acest lucru.
Doar pentru că mi-ai cerut asta nu înseamnă că o voi face.
Nu ar trebui să fumezi. Ai avut cancer la plămâni în familie.
Am avut şu accident auto în familie, înseamnă că nu mai trebuie să conduc ?
- Nu e amuzant. - Nici nu trebuia să fie.
Bine, care-i problema între tine şi Rose ? De ce nu vrei să vină aici ?
Tu de ce vrei ?
Nu sunt destul de bună eu pentru tine ?
Nu are legătură cu tine.
E fata fiicei mele şi vreau să o cunosc şi pe ea.
Cum era Caroline cu voi, fetelor ?
Ca mamă, cum ţi-o aminteşti ?
- De ce nu o întrebi pe Roşe ? - Maggie, te rog, maturizează-te.
Era specială, diferită de alte mame.
Obişnuia să ne facă surprize.
Odată mi-am deschis cutia cu pachetul
şi era o coroniţă înăuntru.
O coroniţă alături de sandvişul tău ?
În locul sandvişului.
Cum era ca fiică ?
Fără coroniţe.
Dar am iubit-o enorm de mult.
Să o iubesc cum trebuie a fost dificil pentru mine.
Nu ştiam că e o cale bună şi o cale greşită.
Nici eu.
Am avut idei care încurajau alte idei...
despre cum să o ţin în siguranţă.
De exemplu ?
Credeam că trebuie să ia medicamente tot timpul.
Credeam că relaţia ei cu tatăl tău era prea pasională pentru ea,
iar în ceea ce-i priveşte pe copii, nu era în stare de aşa ceva.
Deci ţi-ai fi dorit să nu mă aibă pe mine ?
Ştii ce mi-aş fi dorit, Maggie ?
Mi-aş fi dorit să-mi ţin gura destul încât să aflu ce vrea ea de la viaţă.
Iat-o ! E mireasă !
Fii tare !
Rămâi aici. Îţi aduc corsajul.
Ce e asta ? Balul absolvirii ?
- Doamnelor ? - Mulţumim.
- Cine sunt oamenii ăştia ? - Habar n-am...
Cu excepţia lui Marsha a mea.
Bună !
Nu stai să mă vezi cum mă minunez ?
E mai bine să o las pe Sydelle să facă asta.
De parcă ar putea-o opri vreo forţă !?
Fii blândă cu ea. Marsha îi face necazuri acum.
Ce face ? Decorează în culorile de anul trecut ?
S-a alăturat evreilor pentru Iisus.
Doamnelor, e timpul pentru porţia de distracţie.
Aşezaţi-vă unde puteţi vedea.
Jackie, haide.
Începem.
Noi, care o cunoaştem pe Roşe,
suntem încântate că această zi a venit în sfârşit.
A fost o perioadă când am avut îndoieli.
Dumnezeule !
Atâta timp petrecut cu nasul înfundat în cărţi...
Desigur, a existat dragoste.
Dar dintr-un motiv sau altul, nimic nu a durat.
Un lucru pe care Rose l-a avut mereu, a fost un apetit mare...
pentru viaţă !
Dumnezeule !
De ce s-ar mărita cineva cu mine ?
Sunt dezgustătoare !
Singura persoană dezgustătoare e mama ta vitregă. E oribilă.
Atunci de ce îmi oferă această petrecere ? Mă urăşte !
Ar trebui s-o facă altcineva. Cineva cine mă iubeşte.
Cineva care mă poate privi şi să-mi spună...
Asta e doar fericirea pe care o meriţi.
Rose Feller, să nu îndrăzneşti să pleci când...
Vorbesc cu prietena mea !
E nebună !
Jos pălăria. Cea mai bună petrecere la care am fost.
Logodna ar trebui să fie o perioadă fericită.
Aşa trebuie să fie şi copilăria şi absolvirea liceului.
Şi ora veselă.
Ştiai că se întâmpla mai multe sinucideri în ora veselă,
decât în orice altă perioadă a zilei ?
- E adevărat ? - Nu m-aş îndoi.
Te iubesc, ştii ?
- Cine e Rose ? - E un lucru numit intimitate.
Asta o spune o fată care ia un timbru pe post de costum de baie.
Numărul apelat nu e alocat. Dacă aţi greşit numărul...
Ai murit ?
Unde ţi-a fost capul să mergi aşa la mall ?
Asta e pentru tineri, pentru cei cu dinţi.
Fiul meu în sfârşit se însoară.
"Taci, mamă" îmi spune. Vino îmbrăcată frumos.
- Ştii ce am văzut azi ? - Ce ?
Pantaloni cu "Suculent" scris pe partea dorsală.
Voi purta o pereche de-asta.
Poartă ceva în ce te simţi confortabil.
Nu mă simt confortabil de când Dodgers au plecat din Brooklyn.
Care e îmbrăcămintea preferată pe care ai purtat-o ?
- Dintre toate ? - Da, în toată viaţa.
Rochia de la nunta mea.
Alb cu negru. Se potrivea perfect.
M-am simţit ca şi Jackie Kennedy în acel costumaş.
Dă-mi cardul tău de credit. Dă-mi-l !
Pot să vă aduc vreo mărime ?
Nu, mă duc la departamentul de costume pentru femei.
Deci ? Jackie Kennedy ?
Mai bine, Jackie Onasis.
Arăţi grozav !
- Eşti gata ? - Nu ştiu ce să port.
Nu contează. Poartă ce vrei.
Crede-mă, când numele miresei e Lopi, contează.
- Aia arată grozav. - Serios ?
Da ! Haide, trebuie să plecăm.
Bine.
Nu pot să cred că ai o prietenă pe nume Lopi.
- Haide ! - Scuze. Aşteaptă !
Eşti ok ?
Sunt bine.
Dumnezeule !
Rahat, pantofii mei !
Gumă de mestecat ? Scorpia !
- Nimeni nu va observa. - Sigur, nimeni nu va observa.
Bună !
Pot vorbi, fiindcă am gură. Pantoful meu are gură !
Nu va observa nimeni.
Dumnezeule, ce s-a întâmplat cu tocul tău ?
Felicitări, Lopi. George...
"Lasă vântul să adie...
Lasă umbra să pătrundă...
Lasă seara să vină.
Pentru sticla de pe jos...
Pentru bolul cu ovăz...
Pentru aer şi plămâni...
Lasă seara să vină.
Pot să-l iau eu ?
Am auzit că te măriţi. Felicitări.
Felicitările sunt pentru mire.
La mireasă se spune "Toate cele bune".
- Da, nu sunt prea manierat. - Serios ?
Rose, îmi pare nespus de rău.
M-am simţit oribil pentru ce am făcut timp de 2 luni.
Eu m-am simţit oribil toată viaţa,
deci nu vei avea parte de înţelegere din partea mea.
Ştii cum mi se spunea când am crescut ?
Fuggi Balena.
Încă sunt şocat când femeile mă doresc,
iar uneori fac tâmpenii fiindcă nu mă cred în stare de aşa ceva.
- Chestia cu sora ta... - A fost de neiertat.
Indiferent de greutatea ta din liceu, ai stricat totul.
Ştiu.
Ceea ce am avut a fost special.
Te rog !
Din cauza ta nu ştiu unde e sora mea.
Nu dau de ea.
Telefonul i-a fost tăiat. Nu ştie că m-am logodit.
Propria mea soră ! Cea mai bună prietenă.
Iar cea mai nasoală parte e că nu pot vorbi cu nimeni de asta.
Dacă îi voi spune tatălui meu se va panica şi se va supăra pe mine,
fiindcă nu am avut grijă de ea.
Iar dacă îi spun lui Simon...
- Nu-i pot spune lui Simon. - De ce nu ?
Pentru că... ar detesta-o.
Iar asta nu aş putea suporta.
Bună, Jim.
Sunt aici, încerc să fiu răbdător, să fiu înţelegător.
- În timp ce tu îţi pierzi minţile. - Nu-mi pierd minţile.
Eşti într-o stare intre comatoasă şi sinucigaşă.
În fiecare zi mă trezesc gândindu-mă...
Poate azi e ziua când se va întoarce.
Sunt aici !
Poate azi mă va privi ca de obicei. Mă va privi în ochi.
Îmi va spune la ce se gândeşte.
- Simon... - Dar nu !
Astăzi pe el îl priveşti în ochi şi îi spui lui la ce te gândeşti.
Omul care te-a tratat ca pe...
un gunoi de care s-a scăpat.
Asta nu are legătură cu el. Aici e vorba de tine şi de mine.
Tu nu vorbeşti cu mine.
Nu-mi spui ce se întâmplă în interiorul tău.
Spune-mi.
Nu mă voi mărita cu tine în această situaţie.
Nu am s-o fac.
Deci, o doamnă azi a auzit că i-am făcut cumpărături d-nei Leftkowitz
şi m-a rugat să fac acelaşi lucru şi pentru ea.
- Nu zău ? - Da.
- A spus că mă va plăti. - Aşa şi trebuie.
Crezi că mai sunt femei aici care ar face asta ?
Glumeşti ?
Mă gândeam să fac o afacere din asta.
E o idee excelentă.
Nu mă pricep la numere. Să adun numere...
Eu mă pricep. Te-aş putea ajuta.
Dacă vrei...
Da, sigur.
Ar fi bine.
Gin.
- Nu ! - Tată ?
- Nu eşti bine-venită aici ! - Rose, eşti bine ?
Glumeşti ? Mă simt fantastic. Se pare că am o bunică de care nu ştiu.
A fost spre binele tău. Tatăl tău a crezut...
De ce vorbeşti ? Nu e loc pentru tine în conversaţia asta.
- Scuză-mă, d-ră, asta e casa mea. - Sydelle, te rog !
Cum a dat de tine ?
Cum m-a pierdut ?
A spus că a trimis felicitări. Te rog, spune-mi că nu le-ai primit.
Mama a murit, tata era practic catatonic,
o bunică ar fi putut fi de folos.
Era imposibilă, Roşe.
Face pe şefa, credea că numai ea are dreptate...
Îşi baga nasul în treburi care nu o priveau.
- Ca de exemplu ? - Crede-mă, e mai bine fără ea.
De ce ? Fiindcă făcea pe şefa ? Asta nu are nici o logică.
Nu am vrut să fie în preajmă şi nici tu să fii în preajma ei.
- De ce ? - Pentru învinovăţire...
- De ce te învinovăţea ? - De tot.
- Ce anume ? - Pur şi simplu de tot !
- Tata ? - Pentru mama ta, ok ?
Pentru moartea ei.
- A spus ea asta ? - Nu trebuia să o spună.
Voia să o protejeze tot timpul. Să o ţină drogată.
Dar Caroline nu voia să trăiască aşa.
Trăia în ceaţă. Nu-şi putea da seama dacă e însărcinată.
Aşa că am sperat să fie suficient...
să ne iubim reciproc, să vă iubim pe tine şi pe Maggie.
Au fost atât de multe zile bune.
Am crezut că va fi ok.
Dumnezeule ! Îmi pare rău, Roşe.
Îmi pare nespus de rău.
Deci, pentru joi e liberă la ora 5.
- După-amiază ? - Da.
- E chiar în timpul cinei. - Accepţi sau renunţi ?
- Accept eu, dacă nu acceptă ea. - Accept !
- Bună. - Luis !
- Şi tu cauţi un cumpărător personal ? - Nu, o întâlnire.
La dansul de diseară, aş fi onorat dacă ai veni cu mine.
- Mi-ar face plăcere. - Vin să te iau la 4.
Luis Feldman.
Locul ăsta se îmbunătăţeşte pe zi ce trece.
Ce faci tu aici ?
Aici locuiesc. Tu ce faci aici ?
Aici locuieşti ? Într-o casă de bătrâni ?
E o comunitate de pensionare pentru seniori activi.
Deci locuieşti cu bunica noastră ?
Cum ai aflat de ea ?
Nu pot să cred că ţi-a scris fără să îmi spună.
E vicleană.
Asta afectează codul tău moral strict ?
Cum îţi merge aici ? Cine îţi cumpără cocktail-uri ?
- Nimeni. - Nu se poate.
- Farmecul tău deja te lăsa baltă ? - Farmecul meu e în regulă.
- Dar nu am simţit nevoia să beau. - Sigur.
Probabil nu ai simţit nevoia nici să furi sau să minţi...
sau să faci sex cu parteneri nepotriviţi.
Ai venit aici doar să mă umileşti ?
Maggie, sper că eşti pregătită să te îmbogăţeşti, fiindcă...
Rose...
Uită-te la tine !
Uite cât de frumoasă eşti.
- Îţi aminteşti de mine ? - Da.
Şi eu îmi amintesc de tine. Eşti exact la fel.
Zâmbeşti şi eşti prietenoasă.
- Te-ai logodit ? - Ce ?
Da.
Rahat !
- Cu cine ? - Nu îl cunoşti.
Şampanie ! Acum, vino cu mine. Spune-mi totul despre el.
Nu pot să cred că te măriţi cu cineva pe cine nici nu-l cunosc.
Cum e ?
De ce ? Vrei să te culci şi cu el ?
Nu mă aştept să mă ierţi, Rose.
Dar îmi pare rău.
- Cu grijă, d-nă Haskell. - Mereu am grijă !
A lovit pe cineva săptămâna trecută. A fost mare tam-tam.
Acolo e Starway. Poţi cumpăra 8 tipuri diferite de creme pentru hemoroizi.
Uite-le pe fete. Ele conduc locul.
- Bună, doamnelor. Ea e sora mea. - Bună, Maggie.
O zi bună !
Ăsta e terenul de exerciţii. Salutare !
- Ea e sora mea, Roşe ! - Bună, Rose !
Arătaţi bine, d-nă Klein !
- Bună, dragă. - Bună, doamnelor.
Acestora le spun The Bench.
- Domnilor, bună. - Bună, Maggie.
Ea e sora mea, Roşe. E avocat din Philadelphia.
- La ce firmă ? - De fapt la nici o firmă acum.
- Mi-am luat puţin timp liber. - Şi eu !
Ce faci, Ella ?
Staţi jos, fetelor.
Am nişte lucruri aici pe care cred că aţi vrea să le vedeţi.
Dumnezeule !
- Uită-te la tine ! - Arată grozav.
Uite vechea cameră de zi.
Dumnezeule ! Putea mama să fie mai drăguţă ?
Arăţi exact ca ea. Nu-i aşa ?
Mă întreb dacă e vreo fotografie cu Honeybun.
- E cam imposibil. - Cine e Honeybun ?
- Câinele nostru. - Aţi avut un câine ?
- Timp de o zi. - Cea mai grozavă zi.
Mama ne-a trezit devreme. Era zi de şcoală.
- Afară încă era întuneric. - Era iarnă.
Ne-am îmbrăcat în cele mai frumoase rochii.
- Şi ne-a dus în bucătărie care... - Era un dezastru !
Era acoperită peste tot de ciocolată de casă.
Toată noaptea a stat trează.
Am băgat toată ciocolată în maşină şi am trecut de şcoală,
am mers direct la New York, la Lord & Tailors.
Era închis, am ajuns acolo la 8 dimineaţa.
Exact şi am aşteptam în maşină.
Am mâncat ciocolată de casă la micul dejun.
Mama a auzit de la dnă Fields, care gătea prăjituri,
iar ea a făcut ciocolată de casă la fel de bună ca acele prăjituri.
Deci voia să câştige o avere.
Când în sfârşit a deschis...
Dumnezeule, era atât de frumoasă...
- Purta o rochie lungă... - La ora 8 dimineaţa ?
Deja se făcuse 10.
Cred că a vorbit cu vânzătorii despre ciocolată de casă, dar nu-mi amintesc.
A vărsat-o pe toată tejgheaua. Era un tip care se uita la ea...
- Nu-mi amintesc de nici un tip. - Era un bărbat, s-a uitat la ea.
Oricum, mama a spus că putem lua fiecare câte un cadou.
- Iar tu ai luat... - O carte cu Nancy.
Eu am cerut un căţeluş. Iar ea ni le-a dat.
A fost atât de drăguţ. I-am pus numele Honeybun.
De ce l-aţi avut doar o zi ?
- Tata a considerat că e o idee rea. - De ce ?
Nu ştiu. Cred că a considerat că sunt prea tânără.
- Nu, era doar furios. - Pentru un câine ?
Pentru toată ziua.
Nu ştia unde suntem. A sunat la şcoală...
- Serios ? - Da. Intrase în panică.
Şi era foarte supărat pe ea. S-au certat rău de tot.
Eu nu-mi amintesc de ceartă.
Erai în camera ta, ascultai muzică.
- Serios ? - Da.
Te-au pus acolo şi au pornit muzica astfel încât să nu-i auzi.
De ce ? Ce au spus ?
El spunea că ea...
nu se adapta.
Cuvântul ăsta l-a folosit.
A spus că o va trimite departe.
Tot repeta ceva cu departe.
Iar ea ?
"Nu e nimic rău la mine. Sunt o mamă bună."
El spunea "departe", iar ea "sunt mama lor" !
Deci voia să o interneze.
Da.
Săracul om.
- Când s-a întâmplat asta ? - Pe 3 noiembrie.
Nu, nu atunci. Era...
cu câteva luni înainte de asta.
Au trecut două zile. Era marţi, iar ea a murit joi.
A fost intenţionat, nu ?
Maşina, pomul...
Ploua în acea seară ?
Erai atât de mică.
Cum poţi să-i spui unei fete de 6 ani ca mama ei a murit intenţionat ?
Ţie cine ţi-a spus ?
Nimeni.
Dumnezeule, de ce nu pot fi supărată pe tine ?
Pentru că suntem o pereche.
- Avem ceva comun. - Ne-am despărţit.
Dar suntem foarte apropiate.
Nu mai sunt logodită.
Simon m-a lăsat baltă.
De ce mai porţi inelul ?
Îmi place.
- Ştii cum îl cheamă ? - Simon Stein.
- Doctor ? - Avocat.
Drăguţ.
Deci, suni la informaţii şi întrebi de Simon Stein,
îi afli numele şi dai un telefon.
Şi ce să-i spun ? Ticălosule, i-ai frânt inima sorei mele.
Vino aici şi îndreaptă lucrurile.
Nu chiar cuvânt cu cuvânt.
El s-a despărţit de ea. Nu va dori să vină.
Nu ştii asta. Bărbaţii pot fi foarte confuzi.
Da, prea multe opţiuni. Astronaut, playboy...
Uneori un bărbat are nevoie de ajutor să ia decizia corectă.
Şi eu cum ar trebui să-l ajut ? Nici măcar nu mă cunoaşte.
- O cunoaşte pe sora ta. - Şi o iubeşte.
Altfel nu ar fi cerut-o în primul rând.
- Şi ? - Şi dac-ar afla că are probleme ?
- Sau că e bolnavă ? - Sau însărcinată ?
Dora !
Nu fi aşa şocată d-ră care vii în Florida să o usuci pe bunică de bani.
Ştim totul despre tine.
Deci, plimbatul de câini ?
Nu-ţi fă griji, nu e pentru totdeauna.
E doar pentru a mă ţine ocupată până aflu ce vreau să fac.
Când vei afla sper să mă anunţi şi pe mine.
Aici dacă nu ai nepoţi de succes cu care să te lauzi, ai încurcat-o.
Cum te simţi azi ? Mai citim puţin ?
L-au mutat ?
A murit azi dimineaţă.
Bob...
Tu ai fost de servici ?
Nu, eu nu lucrez aici. Asta e fişa lui...
Tu eşti nepotul său, doctorul.
Tu cine eşti ?
Nimeni.
Am avut grijă de el uneori.
Tu eşti Maggie.
A vorbit despre mine ?
Doar puţin.
- Bună. - Bună.
Cine e Fred Astaire ?
El e Luis.
Dansezi foarte bine, Luis.
Îţi place ?
Simon, ce faci aici ?
Am venit de îndată ce a sunat sora ta.
Ai voie să bei ?
- Deci nu eşti însărcinată ? - Nu.
- Nici nu ai fost ? - Nu crezi că-ţi spuneam ?
Nu ştiu.
Sper, dar sincer au fost multe lucruri despre care nu mi-ai spus.
Promit, orice ţi-am ascuns nu avea legătură cu noi.
Era vorba despre Maggie.
O protejam fiindcă asta fac eu.
Trebuie să ştii asta, fiindcă dacă printr-o mare răsturnare a soartei,
ea îţi va face viaţa un iad.
Mă vei implora să o dau afară, să scap de ea, să o omor, orice !
Şi vreau asta, dar nu o voi face niciodată.
Fiindcă fără ea...
eu nu mai am nici un rost.
Eşti bună.
Arăţi ca cea pe care am cunoscut-o.
Nu pot să cred că sunt în Florida.
- Te vei întoarce. - Da, promit.
- Şi tu. - Da.
Să nu cumperi rochie de mireasă. Va fi cadoul meu pentru tine.
Nici gând. Cine ştie ce monstruozitate îmi vei lua.
Mă pricep la asta. Ai încredere în mine.
Sigur ăsta e locul potrivit ?
- Michael. - Ella.
El e prietenul meu, Luis.
Luis, el e Michael Feller, tatăl miresei.
Încântat.
Rose se va bucura că eşti aici.
Ella !
Mă bucur că eşti aici !
Ţi-am adus ceva.
Se supără dacă nu are îngheţată.
Nici să nu te gândeşti că îi vei folosi periuţa.
- Şi nu-i place să vadă pui crud. - Ştiu.
Dacă începe să murmure "Home and Gear", e foarte furioasă.
- Furioasă rău. - Maggie, ştiu. O cunosc.
Bine.
Îi am din 1952.
- Sunt vechi. - Nu şi pentru tine.
- Dacă nu ţi le dădeam... - Le împrumut.
Priveşte motivul floral.
Albastru.
Mă întorc în 2 minute.
Ar trebui să fii foarte mândru.
Mă tem că nu îmi pot însuşi prea multe merite.
Nu e întotdeauna uşor să ai grijă de tine şi de încă cineva,
în acelaşi timp.
Îţi datorez nişte scuze, Ella.
De fapt, mai multe.
Şi eu îţi datorez câteva.
- Aici. - Te va escorta cineva ?
Tata.
- Mulţumesc, tată. - Mulţumesc, Michael.
Şi acum, un moment foarte special.
Tânăra domnişoară ?
Asta nu era inclus în program fiindcă e o surpriză.
O surpriză care e foarte importantă.
Ea de obicei detesta asta,
dar cred şi sper că îi va plăcea asta.
E un poem de E.E. Cummings.
Pentru tine.
Port inima ta cu mine, O port în inima mea,
Niciodată nu sunt fără ea, Oriunde merg eu, vii şi tu, draga
Iar tot ce e făcut doar de mine,
E făcut şi de tine, draga mea.
Nu mă tem de soartă, Căci tu eşti soarta mea, dragă
Nu vreau nici o lume, Frumoaso, tu eşti lumea mea.
Iată secretul pe care nimeni nu îl ştie
Iată rădăcina tuturor rădăcinilor Şi esenţa esenţelor
Şi cerul cerurilor Un copac numit viaţă
Care creşte mai sus decât poate spera un suflet
Sau cât poate ascunde o minciună
E minunea ce ţine stelele depărtate
Port inima ta cu mine,
O port în inima mea.
- Ai grijă să-i primească Ella. - Desigur.
Serios, nu-i poţi păstra.
Nu aş face asta.
Arată bine... Simon.
Nu e amuzant ?
Pa !
Iată secretul pe care nimeni nu-l ştie
Iată rădăcina tuturor rădăcinilor Şi esenţa esenţelor
Şi cerul cerurilor Un copac numit viaţă
Care creşte mai sus decât poate spera un suflet
Sau cât poate ascunde o minciună
E minunea ce ţine stelele depărtate
Port inima ta cu mine,
O port în inima mea.
Traducerea: Marioland
SprijinÄ-ne Či sÄ devinÄ membru VIP pentru a elimina toate anunČurile www.OpenSubtitles.org