Un scriitor de horror grozav.
De departe cel mai bun. Elizabeth Keller.
Patrick a avut un sentiment vag.
Urma să se întâmple ceva.
Cum ai putut spune părinţilor tăi,
că lucruri malefice au fost peste tot?
În eter şi în fiecare particulă de praf.
Patrick le-a văzut mereu.
Şi părea mereu că numai el ştia de ele.
Şi apoi...
în seara celei de-a şaptea zile,
el a simţit sosirea lor iminentă.
Ceva şoptea în briza crepusculară:
"Se va întâmpla în noaptea asta."
A doua zi, când mama sa a deschis uşa,
nu mai era absolut nimic acolo.
Urma de urină a lui Patrick William Ward
ducea într-un dulap gol,
scăldat în întunericul ultimei sale nopţi.
Sfârşit.
Dumnezeule.
Începem.
Este una dintre cele mai bune.
- Mama, spui asta mereu. - Da.
Dar de data asta vorbesc serios.
- Serios? - Am fost fascinată, captivă...
speriată.
Părea...
Lovecraft.
- Ştiu. Prea similară, nu? - Nu.
Nu mi-am găsit încă vocea complet.
Asta este!
- Vera! - Mamă, sora mea e o ciudată.
- Spune ceva nou, te rog. - Nu!
Beth, sincer,
nu înţeleg cum poţi petrece zile,
scriind rahatul ăsta care se termină cu urină pe covor.
N-ai înţelege.
Ce vrei să spui în poveştile tale?
Ar trebui să fie înfricoşătoare.
Înfricoşător e să te am ca soră, mult noroc să-ţi găseşti un prieten.
Calmons, Vera.
Nu vorbesc franceza!
Continuă să scrii, Beth.
Dacă nu sunt foarte bună?
Eşti bună, Beth.
O spui doar pentru că eşti mama mea.
Ce-i asta?
Ce naiba?
Allons, Vera, arată ceva maniere.
Fără franceză, mamă!
INCIDENT ÎNTR-UN TĂRÂM AL FANTOMELOR
Ce maşină clasică aveţi.
Mama şi cu mine iubim lucrurile vechi.
- Sunteţi doar în trecere? - Nu.
Ne mutam aici.
Acasă la mătuşa Clarice.
Mătuşa Clarice? Locuieşte pe aici?
Nu sunt sigură.
Adică, e moartă.
Ea era cumnata verişoarei mamei mele, nu ştiu.
Clarice Giordan! Acea micuţă franţuzoaică,
care locuieşte în acea casă... la naiba!
Pentru Dumnezeu! Nu mai termin cu unghiile o săptămână!
Ai grijă puţin de magazin, domnişoară Giordan.
Numele meu e Keller.
Ce faci?
Ce e aia?
Un articol pe care nu îl vrei.
De unde ştii?
Nu e nimeni aici?
Doamne, pute.
Ea se va întoarce.
Oribil.
Bine, despre ce e în articolul?
Un tip intră în casele oamenilor.
Omoară părinţii şi le cruţă pe fiice.
Toate cam de vârsta ta.
Şi?
El rămâne în casă cu ele.
Împreună cu cadavrele părinţilor.
- Inventezi. - Fetelor!
Să mergem?
Iisuse Hristoase.
E casa lui Rob Zombi.
O să-ţi placă aici.
Nu este atât de rău.
Este o extensie a iadului.
Cred că glumeşti.
Camerele sunt la etaj.
Mamă, miroase a oameni bătrâni aici.
Miroase a miros.
Da, asta am spus.
Uită-te la toate aceste păpuşi.
Clarice nu mă lăsa niciodată să mă joc cu ele.
Care a fost problema cu matuşa Clarice?
Funcţionează?
Nu!
Acum, da!
Când o să renunţi la maşina asta de rahat?
Foloseşte un laptop!
Niciodată.
Arată ca un târg de vechituri aici.
A cumpărat toate astea pentru ea?
Bătrânelor le place genul ăsta de rahat
O cutie de puzzle-uri chinezeşti.
Ce?
Este mai mult decât o oglindă.
Este de fapt o cutie. Am citit despre asta.
Ar trebui să fie un buton secret undeva.
Iisuse!
Deci, ţi-a plăcut?
Nu!
Vera, ai grijă cu aia.
Cine ar cumpăra aşa ceva?
Scumpo?
Iubito?
Beth? Beth!
Sunt bine.
Scumpo...
Bineînţeles că eşti bine.
De accea erai atât de palidă.
Ce-a păţit?
Nimic.
Ea e ca tine acum.
Grozav.
Grozav moment ţi-ai găsit.
Vera!
Se simte bine?
Acum întrebi?
Ai fi putut să o ajuţi.
La ce să mă deranjez, oricum ai fugit să o salvezi.
Nu înţeleg cum de scrie acele poveşti
şi se sperie când vede puţin sânge.
Îi e frică să zboare.
Îi e frică de băieţi.
Îi este frică de umbra ei.
Când am împachetat lucrurile am găsit ceva
ce nu vei crede.
Nu am chef de jocuri, Vera.
Un interviu.
Cu ea, mamă.
Mai multe pagini, bătute la maşină, ca şi cum erau într-o revistă.
Inventa totul.
În interviu, era un scriitor celebru
şi întreba despre cărţile sale.
Trebuie să revină la realitate, mamă.
În fond, e bine de ştiut că-ţi iubeşti sora.
Ştiu că eşti furioasă că ţi-ai părăsit iubitul.
- Cum zici tu, mamă. - Şi nu te mai machia.
Du-te dracului!
La naiba!
Ştiu că o iubeşti mai mult pe ea!
Beth. Beth. Beth.
A naibii Beth.
La naiba.
Mama!
Unde pun lampa ta antica?
Suntem sus.
E scriitorul tau preferat, stiu.
Vechea ta lampa! Unde o pun?
În camera ta.
M-ai auzit?
Da!
Mai încet cu uşa.
Îţi place patul meu?
Asta e a ta.
Şi asta.
Prostiile tale nu rămân în camera mea.
Ia-le.
Te-ar omorî să fii mai drăguţă cu sora ta?
S-ar putea.
Aşa m-am gândit.
Nu e a mea.
Este o casă veche.
Mamă, e camera mea!
Du-te şi ajut-o pe Lovecraft junior.
Iisuse!
Mai încet!
Jane? Ce?
Alo?
Jane? Nu te aud.
Mamă?
Ai auzit asta? Mamă?
Nu!
Vrea doar să se joace cu păpuşile.
Nu te uita la mine.
Ascultă-mă, Beth.
Trebuie să pleci.
Pleacă. Fugi, iubito!
Fugi.
Nu!
Mama!
Nu!
- Nu! - Beth!
Uită-te aici, Beth!
Iubito, vino aici.
Este în regulă.
Eşti bine.
- Eram la subsol. - Ştiu.
Ştiu.
Cu Vera.
S-a terminat acum. Bine?
A fost atât de real.
A fost cu mult timp în urmă, Beth.
Este o dimineaţă frumoasă la CO1
Relaxaţi-vă şi bucuraţi-vă de postul cu muzică clasică din Chicago.
Da?
E Jerry.
Jerry...
Nu. Îmi pare rău, nu pot vorbi la telefon acum
O s-o pun să te sune imediat.
Scuză-mă?
Da, bineînţeles că scrie.
Nu ştiu, Jerry.
O să îi spun. Ea e chiar aici.
Îţi voi spune chiar acum, bine?
Bine, grozav. Mulţumesc.
Întregul personal al editurii va fi la emisiune.
Vânzările tale au crescut, ei te iubesc.
Ei iubesc vânzările.
Vrei sa ştii?
Urăsc cifrele.
Sunt uriaşe.
Si ei te iubesc.
Da, bună.Nu.
Tocmai i-am spus.
Bine. Ştiu...
Oaspetele de azi a fost descris ca maestru al horror-ului.
Cartea ei cea mai recentă,
este "Incident într-un tărâm al fantomelor"
A apărut doar de două săptămâni,
şi este deja în topul listei celor mai bine vândute.
Suntem foarte norocoşi să o avem aici.
Şi rareori îşi face apariţia la televizor.
Elizabeth Keller.
Este o plăcere să te cunosc, Elizabeth.
E o plăcere şi pentru mine, Eve.
"Incident într-un tărâm al fantomelor"
este cartea ta cea mai personală, până acum.
Şi un fel de tribut adus familiei tale.
Da, este adevărat.
Ce ţi s-a întâmplat ţie şi surorii tale când eraţi adolescente?
Întrebi dacă e vorba de o carte autobiografică?
Ceea ce spun, Elizabeth,
este că pare atât de real.
Detaliile sunt atât de intense.
Cred ca întrebarea este: "De ce ai scris această carte?"
Pentru a nu înnebuni
Adevărat?
Adică,
există vreun motiv mai bun pentru a scrie?
Nu.
Continuă să vorbească despre Vera şi mine.
Am devenit defensivă. Toată lumea trebuie să fi observat.
Nu este atât de rău.
Cu modul tău misterios, ai dat lovitura.
Spui asta doar pentru că eşti cel mai bun fan al meu.
Rahat. Ai dreptate.
Îl iau pe Harlequin la culcare.
Eşti sigur că vrei să vezi asta din nou?
Uită-te cât de mult îi pasă lui.
N-o să se culce în asta?
De ce nu? Îi place acest costum.
Ţi-am spus că te iubesc.
Alo?
- Alo? - Beth!
Te rog, trebuie să te întorci!
- Vera? - Întoarce-te!
- Mama este acolo cu tine? - Ei sunt aici!
Vera, ascultă-mă.
Nu mă asculţi, Beth!
Te ascult!
Nu mă lăsa singură, Beth!
Mama e acolo?
Vera..
Mama ta e evident cu ea, nu?
Trebuie să fie.
Ocupat.
Bine, poţi încerca din nou.
Eşti sigură cu asta?
Nu ştiu.
Ar putea fi nimic.
Doar un delir al Verei, dar...
mama nu răspunde.
Şi am din nou acele vise.
- Ceva e în neregulă - Înţeleg, dar..
Nu ar fi trebuit să rămână acasă.
Nu este bine pentru Vera.
Ar trebui să fie spitalizată.
Bine. Sună-ne când ajungi.
Voi suna.
Ai grijă.
Aici? Eşti sigură?
Da.
Mama?
Beth?
Păpuşica mea!
De ce ai venit?
De ce nu ai spus că vii?
Vera m-a sunat aseară.
Ţipa şi s-a întrerupt telefonul.
Am încercat să sun din nou, dar nu am obţinut legătura.
Şi nu ştiam ce se întâmplă.
N-am avut idee că a folosit telefonul.
E totul în regulă?
Da. Ea se odihneşte.
Mi-a fost aşa dor de tine.
- Arăţi frumos. - Nu te-ai schimbat deloc.
Casa e exact aceeaşi, mamă.
După atâţia ani, păpuşile încă mai au stilul lor nebun.
E corect.
Am vândut majoritatea lor.
Da?
N-o să crezi cât de mult am câştigat pe maşinile vechi.
Serios?
Şi voi putea să refac întreaga casă.
Nu ai primit banii pe care ţi i-am trimis?
Bineînţeles că da.
Beth.
N-am vrut să sune aşa.
Mamă, dacă nu e suficient, spune-mi.
Nici măcar nu ştiu de ce am spus asta.
Mă răsfeţi.
Sunt fica ta şi pot face asta. Nu te răsfăţ.
- Scumpo... - Scuze, scuze, am reacţionat exagerat.
Beth...
- Nu eşti supărată pe mine? - De ce aş fi?
Pentru ca te-am lăsat aici singură cu Vera.
Beth, uită-te la mine.
Nu m-ai abandonat.
Ai plecat pentru că aveai propria ta viaţă.
E perfect natural. Înţelegi?
Să ştergem lacrimile astea. Aşa te vreau.
Hai să toastăm.
De când bei bere făcută în casă?
Rahat.
Cheia e deasupra uşii.
Ai încuiat-o?
Nu, scumpo, ea se încuie.
Îşi ascunde cheia acolo.
Am făcut o dublură.
Vera?
Scumpo?
Te ascunzi?
Vera?
Trusa de prim ajutor, Beth. În dulapul din stânga.
Vera? Unde eşti?
Scumpo?
Trusa de prim ajutor, Beth.
Vera?
Ajută-mă!
Vera!
Mama!
Ţine-o de picioare.
Beth!
Ţine-i picioarele.
Este în regulă.
Intră în cameră.
Ajutor!
Calmează-te, Vera!
- Este în regulă. Calmează-te. - Ajutor!
Calmează-te.
Adu trusa, Beth.
Uită-te la mine.
S-a terminat, draga mea. S-a terminat.
Cum te simţi?
Mi-au făcut rău.
Nimeni nu-ţi va face rău.
Sora mea.
Beth.
Sunt aici, Vera.
Te vede.
Vera, te vede.
Spune-mi, de unde ai luat inspiraţia pentru această carte.
Sigur, da, a început când făceam masteratul
Şi m-am dus la aceste galerii din Paris,
Şi era o galerie mică cu o expoziţie de artă...
Nu te îngrijora.
Vino aici.
Este greu, nu-i aşa?
Ştiu.
Cum te descurci, mama?
Săptămâna trecută am găsit-o în camera mea.
Legată de radiator.
Ţipa ca...
A trebuit să mă întorc să văd dacă nu era nimeni acolo.
Ce pot face?
Nu poţi face nimic, Beth.
Tot retrăieşte acea noapte, din nou şi din nou.
Vino aici.
Este în regulă.
Ajută-mă.
Vera?
O să mă laşi să mor singură?
Nu.
Nu singura?
Nu vei muri, Vera.
Ei mă fac să plătesc.
Şi tu eşti acolo.
Mă mişc...
şi mă ard.
Eu tip si ei...
Te rog.
Te implor.
Te rog, spune-le.
Spune-le că nu sunt o fată rea.
Vera? Vera, ascultă-mă, bine?
Îmi pare rău daca i-am jignit.
Spune-le să nu mă mai pedepsească.
Nu faci nimic rău.
- Spune-le asta. - Nu e vina ta.
Sunt aici.
Vera? Este doar mama. Vera?
Vera?
Camioneta.
Doamne.
Camioneta.
Mamă?
Pleacă.
Te-ai trezit deja, scumpo?
Da.
A venit Eugen?
Sunt atâtea gunoaie în casa asta.
Ţi-a lăsat factura?
Nici măcar nu l-am văzut.
Ce zi minunată pentru un picnic.
Încă miroşi ca Beth.
Acest miros mă înnebuneşte.
Despre ce vorbeşti?
Ar fi trebuit să te mănânc când erai aici.
Atunci nu m-ai fi părăsit niciodată.
Şi nici un băiat nu s-ar fi apropiat de fetele mele.
Nu mai bea, mamă.
Carnea fetelor mele.
Vorbeşti fără sens.
Te simţi bine, mamă?
Doamne, arăt ca naiba.
Nu ştiu de unde vine talentul tău, scumpo.
Capacitatea ta de a-ţi crea propriile lumi.
Încă doare?
Nimic nu mai doare cu adevărat.
Eşti aşa de frumoasă, mamă.
Ceea ce încerc să spun este...
că "Incident într-un tărâm al fantomelor,"
e cea mai bună carte a ta de până acum.
Ai citit-o?
Bineînţeles.
A fost atât de bună încât nu m-am putut opri din citit.
Nu am spus nimic despre carte, pentru că nu am vrut să te deranjez.
M-ai făcut foarte mândră.
Beth.
Beth, mi-e dor de tine.
Mă laşi aici...
singură.
Ajută-mă.
Vera!
Vera, este in regula.
Este in regula.
Vera.
Vera, e în regulă.
Este în regulă.
Vera.
Ce ai făcut?
Vera, uită-te la mine.
Vera, nu este nimeni aici!
Nu este nimeni aici, Vera!
Unde este cheia?
Nu!
Nu! Nu! Nu!
Vera!
Ascultă-mă! Deschide uşa, te rog!
Încetează! Vera!
Vera!
Deschide usa!
Vera! Te rog!
Te rog...
Vera?
Mamă!
Ajută-mă, Beth.
Mamă.
Mamă, unde e cheia?
Vera are o criză.
S-a încuiat în dormitor. Unde este cheia!
Cheia de la dormitor. Unde este?
Nu e nicio cheie, scumpo.
Vera?
Vera!
Nu!
Lasă-mă nenorocitule!
Nenorocitule!
Vera.
Mama! Cheama o ambulanta.
Vera!
Rămâi aici, bine?
Este în regulă. Este în regulă.
Aşa, aşa.
Ambulanţa e pe drum.
Ştiu de ce ai făcut-o.
Ştiu ce vrei de la sora ta.
Îi voi aştepta pe drum.
Altfel vor rata intrarea.
Mamă!
Rămâi cu ea. Şi aşteaptă-mă.
Mama.
Ce-ai vrut sa spui?
Nu o asculta, Beth.
Vera?
Vera!
Vera! Stai.
Ramai cu mine, Vera.
Vera? Stai cu mine.
Vera.
Vera?
Te aud.
Vera, te aud.
Te rog, rămâi cu mine. Te rog, Vera.
Vera.
Am frânt-o pe sora ta.
Şi acum...
este rândul tău.
Mamă?
Mama!
Mama.
Mamă.
Mamă!
Vera?
Ce mi-ai făcut?
Înţelegi acum, Beth?
Vera!
Ce mi-ai făcut?
Pe mine m-au frânt.
Şi acum se joacă cu tine.
Vera!
El te-a ales pe tine, Beth.
- Nebuno! - Încetează!
- Spune-mi ce ai făcut! - Nu eu!
- Spune-mi! - Încetează, Beth!
Trezeşte-te, Beth!
Pentru prima dată în viaţa ta, nu mai fugi.
Încetează să accepţi realitatea!
Întoarce-te!
Beth. Încă mai eşti aici.
Beth, ascultă-mă.
Acceptă ce s-a întâmplat.
Trebuie doar să te confrunţi cu adevărul.
- Mama. - Ea nu poate face nimic.
Nu, nu, nu, nu!
Nu!
Mama e moartă, Beth.
- Nu. - Ai trişat.
Ea a murit.
Nu!
Au ucis-o, Beth.
E moartă.
Îmi pare foarte rău.
Mamă.
E moartă, Beth.
Trebuie să o uiţi.
Beth.
Suntem doar noi două, Beth.
Doar noi două acum.
Te-ai întors?
Beth?
Te-ai întors?
Vorbeai despre ei ca şi cum ar fi fost adevăraţi.
Si mama...
se uita la mine ca si cum eram nebuna.
Tu ma auzi.
Ai plecat.
N-am stiut cum sa te aduc înapoi.
Te urăsc, Vera!
Te urăsc.
Scoală-te. Scoală-te. Acum! Acum!
Trebuie să te ascunzi.
Pe aici.
Este un joc, bine? Vrea să ne ascundem.
Ascultă-mă. Dacă te duce acolo sus...
Nu te mişca.
Şi nu plânge, bine?
Indiferent... indiferent ce-ţi face.
Vei fi bine.
Ultima dată când am fugit, a fost mult mai rău.
N-o face.
Ascultă-mă.
Dacă te duce sus...
Indiferent ce face...
nu mişca.
Si nu plânge.
Vrei să fii prietena mea?
Vrei sa fii prietena mea?
Îmi place de tine.
Vrei să fii prietena mea?
Îmi place de tine.
Te iubesc.
Eşti nebun.
Nimeni nu te iubeşte.
Eşti urât.
Eşti un porc nenorocit.
Vreau să te omor.
Porc. Nimeni nu te iubeşte.
Eşti un porc. Nimeni nu te iubeşte.
Vera!
Nu!
Stai!
Rezistaţi, bine?
Suntem aici să vă ajutăm.
Uşor, uşor.
N-o atinge naibii!
Nu te apropia.
Înapoi! Înapoi, înapoi naibii!
Bine.
Vă descurcaţi grozav, fetelor.
- Nu ne părăsiţi naibii... - Îţi promit.
Patrula către dispecerat, am o situaţie aici.
Spuneţi-mi cine v-a făcut asta.
O vrăjitoare.
Şi un căpcăun.
Au venit să ne ia
din casa mătuşii Clarice.
Cam de 14- 15 ani.
Slabe. Una blondă, cealalată brunetă.
Terminat.
Doi bărbaţi nenorociţi.
Într-o camionetă de bomboane.
O camioneta de bomboane?
Mă recepţionezi?
Te ascult, John.
Sunt la benzinărie. Janet spune că a văzut fetele pe care le-ai descris.
Glumeşti?
Jur pe Dumnezeu.
Stai, poţi să-mi spui unde locuieşte mătuşa Clarice?
Janet a spus că mergeau
la casa lui Clarice Giordan, la colţul dintre Holy Flowers şi Jackson.
Ştiu unde este.
Era cu mama lor.
Janet a vorbit cu una dintre ele. Este sigură că ele sunt.
Pentru numele lui Dumnezeu, John.
Trimite-ţi o echipă.
Să le ducem la spital şi preluăm de acolo.
Am înţeles. Terminat.
Cooper?
Am nişte informaţii.
Trebuie sa plecam.
Ştiu de unde vin.
Beth?
Beth!
Uită-te la mine!
Întoarce-te!
Beth!
Eşti frumoasă ca întotdeauna.
Mulţumesc.
- Mulţumesc pentru vizită. - Apreciez invitaţia.
- Desigur. Distracţie plăcută. - Sigur.
Arăţi frumos.
Şi tu.
Eşti întotdeauna perfectă, draga mea.
Cel mai frumos vis în cea mai frumoasă lume.
- Buna. - Buna.
James, ea este mama mea.
Încântat să te cunosc.
Crezi că o pot fura un minut?
Da!
Pe aici.
Salut-o pe mama.
Nu e chiar pe placul tău, nu-i aşa?
Nu chiar. Nu.
Mi-am imaginat.
Chiar mai puţin, când am terminat de citit.
Doamne.
Ce?
Am aşteptat o viaţă pentru acest moment.
Şi acum, în sfârşit e aici şi...
Şi aş prefera să mor decât să te aud spunând...
Romanul tău...
este o capodoperă.
- Ce? - M-ai auzit perfect.
Dacă schimbi chiar un cuvânt din această carte,
nu voi mai vorbi niciodată cu tine.
Mulţumesc.
Adică...
Mulţumesc foarte mult, domnule Lovecraft.
Howard.
Vera.
Nu o asculta, Beth.
Nu e nimic pentru tine acolo.
Este sora mea, mamă.
Lumea este un loc oribil, draga mea.
Dar totuşi e sora mea.
Eşti sigură că vrei să faci asta?
Da.
Du-te iubito.
Du-te.
Nu!
Nu mişca!
Înapoi!
Mâinile sus.
Încet.
Acum.
Mâinile sus!
Nu te mişca naibii.
Te iubesc.
Bine, Beth.
Suntem cam la 30- 40 de minute de spital.
Mi-e teamă că până atunci...
eşti blocată aici cu mine.
Eşti foarte puternică, ştii?
Eşti foarte curajoasă.
Pun pariu ca îţi place sportul.
Îţi place sportul, Beth?
Nu.
Nu?
N-aş paria pe asta.
Îmi place să scriu poveşti.
Traducerea şi adaptarea: Dorula SubRip: HDLobby@SceneFz