Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Er I klar?
Vi er klar. Klar til at glemme det en gang for alle.
Udmærket, mr. Lambert.
Så luk øjnene.
Jer begge to.
Tag en dyb indånding.
I kan mærke, I bliver mere og mere søvnige.
Ingen af jer vil kunne huske det seneste år.
Der findes ikke noget sted, der hedder Det Fjerne.
I vil kun kunne huske Daltons koma.
Og at han blev rask.
Lad mørket glide længere -
og længere væk.
NI ÅR SENERE
"Alting har en tid.
En tid til at fødes ...
... en tid til at dø.
En tid til at slå ihjel ...
... en tid til at helbrede.
En tid til at gemme hen ...
... en tid til at kaste bort.
En tid til at græde, en tid til at le.
En tid til at holde klage, en tid til at danse.
En tid til at tie ...
... en tid til at tale.
En tid til at elske ...
... en tid til at hade.
En tid til krig, en tid til fred." Amen.
Således overgiver vi dette legeme til jorden.
Af jord er du kommet, til jord skal du blive -
af jorden skal du igen opstå. Amen.
Det var en smuk begravelse for en smuk farmor.
Hun elskede jer meget højt.
- Din mor var en god veninde, Josh. - Tak.
- Jeg savner farmor. - Hun savner også dig, Kali.
De døde savner ikke noget.
Det passer ikke. Hun savner dig.
Vi ses næste weekend, ikke?
Dalton.
Dalton!
- Kan du se, hvad jeg mener? - Han er bare bekymret for at flytte.
For at skulle studere i næste uge.
Det ved jeg godt. Godt så.
Tak, fordi du planlagde det hele. Jeg har bare ikke kunnet klare det.
Hvorfor kører du ham ikke derhen? Du har tid inden skolestart.
- Det vil han ikke have. - Det er dig, der er den voksne.
- Hvis du ikke vil ... - Det kan jeg ikke.
Hvorfor?
Det var bare en idé. Måske en måde, I kunne finde hinanden på.
Han er snart væk, så ... Tænk over det.
Farvel. Vi ses.
Undskyld?
Undskyld? Hallo?
Kender jeg dig?
Jeg kendte din mor. For længe siden ...
Men vi mistede kontakten.
Hvad hedder du?
Carl.
Rart at møde dig. Tak, fordi du kom. Undskyld, jeg tog fat i dig.
- Jeg har meget at tænke på. - Døden overvælder sindet med minder.
Men man kan altid skabe nye, ikke?
- Jo. - Farvel, Josh.
Carl ...
Hej makker, jeg tænkte på noget
Hvad hvis jeg kører dig i næste uge?
Hvad sagde du? Sig det bare, Dalton. Skal vi skifte den?
Vil du beholde bleen på? Ja?
Hør her. Vi kan gøre bleen ren, så du kan få den på igen.
Kunne du tænke dig det?
Okay, så gør jeg det.
Hvad for noget tøj vil du have på?
Fortæl mig det.
Du skal bare sige det.
Kom nu.
Fint nok
Det er verdens bedste fyr.
Pis.
Jeg mener ...
Fedt.
Godt.
Okay ... okay.
Far Mor Mig Foster Cali
I nat så jeg mig selv sove, og så fløj jeg væk
Er du sulten?
Op med humøret. Ellers bliver det nogle lange dage.
- Hvordan går det? - Forfærdeligt
Fint
Du fik den ønskede kunstlærer. Hvad hed han?
Hun. Armagan.
Er hun dygtig?
Hun er den bedste.
Godt klaret.
Det har hun bare at være, så meget vi betaler for det.
SEND DIT LYS OG DIN SANDHED
VELKOMMEN NYE STUDERENDE
Godt. Nu begynder det sjove.
JANE PIERCE UNIVERSITET
Kom herhen.
Hej. Velkommen til JPU.
Kappa Tau? Jeg var med i Kappa Z.
Det er selvfølgelig længe siden.
Jeg tager en til ham. Tak.
Undskyld.
Godt. Du kan vælge først.
Vælg en seng.
Mor har købt en powerbank til dig.
Der er to stik, en USB-port og to startkabler -
som er ubrugelige.
Sådan der. Okay.
Okay.
- Har du stadig brug for den? - Mor må have pakket den.
Hold da op. Det er stærkt. Er det det, du har arbejdet på?
- Læg den tilbage. - Den er virkelig flot.
- Tegnet efter hukommelsen? - Efter et foto, jeg fandt derhjemme.
- Det ser ud, som om ... - Som om hun skjuler noget?
Sådan føles det ... føltes det de sidste par år.
Hun havde det hårdt som alenemor.
Ja, det er hårdt.
Nå, jeg kom ikke med på væggen?
Det bebrejder jeg dig ikke.
Jeg er ked af, at jeg ikke har været der på det sidste.
Min far var der slet ikke. Det kunne være meget værre.
Jeg har bare været lidt ...
... omtåget de seneste år. Min hjerne er bare ...
Jeg har bare ikke været i stand til -
at kunne finde tid til dig og din bror og søster.
Hvad med at søge hjælp?
Jeg prøver at klare det.
- Dalton Lambert? - Ja. Er du ...?
Chris Winslow.
- Er alt i orden? - Ja, det er det.
Jeg troede bare, min bofælle ville være ...
- En fyr. - Ja.
Jeg tænkte bare, at det er et frisindet kunstakademi.
Navnet "Chris" har nok forvirret dem.
Det ville aldrig ske med et navn som "Dalton".
Jeg går ned på kontoret og får det ordnet.
Nej, nej, nej. Daltons far.
Lad mig. Jeg forstyrrede tydeligvis mandefællesskabet.
Jeg kommer tilbage.
Jeg tog den her til dig. Tjek det ud.
Hvis du hader det, er det fint. Men det kommer du ikke til.
Du kender mig ikke. Tror du, jeg vil være med i en studenterforening?
Det er bare en fest, Dalton. Tag med og hyg dig.
For min skyld. Jeg kørte dig.
- Du ville ikke engang. - Jo.
Hold op med at lyve for mig! Jeg hørte mor til begravelsen.
- Jeg gjorde det alligevel. - Er du så en præmiefar?
- Du har i det mindste en. - Giv ikke din far skylden.
Han skred for 40 år siden. Videre. Jeg lader mig ikke definere af dig.
Helt ærligt. Efter alt det, vi har gjort for dig?
Hvornår blev du sådan et utaknemligt skarn?
Ikke så sært, mor ville skilles.
Tak for køreturen.
- Kan du høre, det er Shania Twain? - Ja.
- Hvad sagde de på kontoret? - "Bare ærgerligt".
Jeg skal sove her i nat.
Men jeg får et nyt værelse i morgen. Trist, ikke?
- Skal du studere kunst? - Ja, skal du studere musik?
Matematik. Kunstnere lever et nomadeliv med megen tænders gnidsel.
Men du får sikkert stor succes.
- Vil du puste i mundstykket? - Hvad?
Kan du spille?
- Kun lidt klaver. - Det er det samme. Bare pust.
Jeg har gode baktusser.
- Hvad er det? - Bare noget, min mor har skrevet.
Hvor sødt.
Nå ...
Hvad er der underligt ved dig?
- Det ved jeg ikke. - "Det ved jeg ikke."
- Kom nu. Alle er underlige. - Du begynder.
Jeg går med monokel og taler med britisk accent.
- Det er underligt. - Tak.
Nogle gange spiser jeg ...
... havregrødsblanding uden vand eller mælk.
Det er bare tørt.
Du er dårlig til det her. Vi prøver igen.
Som tiårig døde mine forældre. Jeg boede hos bedstemor Perkee -
som engang næsten blev blind af en slem omgang fodsvamp.
Jeg kan ikke huske, da jeg var ti år.
- Hele det år. - Hvad mener du?
Jeg lå i koma. Virusmeningitis.
Det sagde de, de få gange de ville tale om det.
Men jeg kan ikke huske noget. Jeg kan ikke huske, jeg var syg.
Jeg vågnede en dag, og så var der gået et helt år.
Det er frygteligt.
Og ret underligt. Godt klaret.
Gid jeg kunne have glemt et helt år som barn.
Jeg kunne godt have brugt lidt meningitis.
Der er en anden underlig ting ved mig.
Lige siden jeg lå i koma, har jeg været mørkeræd.
Jeg var bange for Barbie-dukker, indtil jeg var ... nu.
Det er der ikke noget galt med. Bare du ikke har en stærk natlampe.
- Seriøst? - Beklager.
Fint nok. Jeg klarer det.
Det er Dalton. Jeg kan ikke tage telefonen lige nu, så læg en besked.
Hej, det er mig. Jeg ville bare høre, om du er kommet godt på plads.
Jeg har tænkt over det, du sagde ...
... og ...
Jeg ved ikke, hvad ...
... der sker med mig, men ...
... det vil jeg finde ud af.
Og det skulle du bare lige vide.
Hej.
Goddag. Jeg er professor Armagan.
Sluk jeres telefoner. Luk jeres mapper op.
Find noget frem, der vil interessere mig.
Sæt det op på jeres staffeli. Stil jer ved siden af jeres værk.
Med stolthed.
Alec Anderson. Din teknik er tydelig.
- Det ligner et foto. - Tak.
Det var ikke en kompliment.
- Riv den i stykker. - Hvabehar?
Riv tegningen i stykker.
Jeg har knoklet røven ud af bukserne.
Ingen vil savne den.
Glem det.
Ak. Vores første tab.
Jeg plejer at komme gennem præsentationen, før nogen giver op.
- Jeg gav ikke op. - Jo, du gjorde.
Du er bare ikke klar over det endnu. Du må gerne gå.
Held og lykke.
Ethvert fjols kan lære teknikken og endda mestre den.
Det betyder ikke noget, hvis det ikke kommer indefra.
Jeg er ikke interesseret i kunstens regler.
Vi vil bryde reglerne.
Og så skal I bryde dem igen. Se, hvor nedbrudte I kan blive.
- Dalton Lambert. - Ja.
Hvorfor fanden ville du ødelægge sådan en smuk tegning?
En gang til for en god ordens skyld?
Det var ikke så svært, vel?
Godt. I skal slippe fortiden.
Skifte ham for at kunne vokse.
Jeg tæller ned fra ti.
For hvert tal skal I synke dybere -
og dybere ind i jer selv.
Let ikke kullet fra papiret.
Ti ...
... ni ...
... otte, syv, seks ...
... fem ...
... fire, tre, to ...
... en.
Tegn, hvad end jeres sjæl frembringer.
En oplevelse, der har været afgørende for jer.
I skal være villige til at rode op i jeres værste, inderste tanker.
Holder den dig inde eller ude?
Du får høretelefoner på.
Maskinen larmer, men du vil kunne høre mig.
Du skal ligge så stille som muligt under scanningen.
Hvis du føler, at du må ud -
så klem på bolden, og så får du en pause.
- Er du okay? - Himmelhenrykt.
Klar til afgang.
Tag den.
Okay. Ligger du godt, Josh?
Ja. Lad os få det overstået.
Hallo?
Doktor Brower?
Der er nogen hos dig.
Hvad? Hvad sagde du?
Doktor Brower, hvad sagde du?
Kom nu.
Vil du være venlig at lukke mig ud?
Hallo! Vil du lukke mig ud?
Døren er åben.
Okay. Luk mig ud. Doktor Brower, luk mig ud.
Få mig ud herfra.
Hallo?
Luk mig nu bare ud. Luk mig ud, luk mig ud.
Doktor Brower. Kom nu.
Luk mig ud.
Okay. Kom så.
- Mr. Lambert? Er du okay? - Hvad var det? Hvorfor gik lyset ud?
Tag det roligt. Sagde du, at lyset gik ud?
Lyset gik ud, og jeg sad fast. Og jeg så ...
Mr. Lambert, du har sovet i 15 minutter.
Du gik ud som et lys. MR-scanningen gik perfekt.
- Hvad? - Tag tøj på, og kom denne vej.
Der er intet fysisk galt. Ingen svulster eller pletter på hjernen.
Der er intet at være bekymret for.
Det er godt nyt, mr. Lambert.
Det ved jeg godt. Jeg ...
Jeg håbede nok bare på noget virkeligt.
Noget, der kunne forklare min omtågethed.
Hukommelsesproblemerne kan have flere forskellige årsager.
Forøget stress, ændrede vaner.
Er der sket noget i dit privatliv?
Min mor gik bort for nylig.
Det gør mig ondt.
Og min søn er flyttet for at studere -
og min ekskone taler knap nok med mig, så ...
- Det lyder stressende. - Ja.
Måske kunne en sorgrådgiver hjælpe.
Ja, sikkert.
Er der psykisk sygdom i familien?
- Psykisk sygdom? - Bliv ikke forskrækket.
Det kan hjælpe os med diagnosen.
- Ikke så vidt jeg ved. - Det er værd at undersøge.
Du kan lave øvelser for at stimulere hukommelsen.
Huskespil, ligesom børn laver.
- Skal jeg spille børnespil? - Vi kan lære meget af børn.
Ja.
Tak.
Hvad laver du?
Jeg har fået mit nye værelse. Så slut med pyjamasfesterne.
Men jeg skal bo på 323 nu. Det er lige oven over dig.
Så pas på, jeg ikke hører dig prygle aben om natten.
Vil du være i studenterforeningen?
Min far tog den til mig.
Vi tager med og laver sjov med deres lærredsbukser og båndlagte midler.
Medmindre du ikke er færdig med at indrette dig.
Gør nu noget sødt for den gamle.
Hvad er det værste, der kan ske?
Vil I have lidt bledessert?
- Ellers tak. - Nej tak.
Fint nok.
- Seriøst? - Drop brokkeriet, og kom her.
Til minde om den aften, hvor Dalton Lambert har det sjovt.
Kom så! Kom så! Kom så!
- Hvad er studentersaft? - Lad være med at spørge.
Jeg hedder Nick.
Nick the Dick! Nick the Dick!
Velkommen til Kappa-huset og velkommen tilbage, folkens.
Jeg vil bare minde jer gode mennesker om -
at studenterforeninger er under angreb.
Og vi må beskytte vores ret til at feste og være fantastiske.
Hvide, sorte, brune eller blå. Alle er velkomne på JPU -
hvis I anerkender og respekterer -
at studenterforeningen er det sidste sted -
hvor mænd stadig kan være mænd.
Tak.
Vi skal drikke en masse i aften, men tag den med ro.
Vi vil ikke have en ny episode.
- Det er en nederen fest. - Vi går op og roder i folks sager.
Ja.
Vi må skynde os.
Vi har tilladelse til at fortsætte.
Vent.
Åh nej. Det er Nicks værelse.
Det er Nicks numsehulscreme.
Jeg smører den ud på lokummet. Jeg kommer straks.
Vent.
Hey, mand.
Er du okay? Vil du have noget vand?
Få det til at holde op. Få det til at holde op.
Luk døren.
Luk ...
Luk døren!
Jeg kommer straks. Jeg skal bare hente forsyninger.
Hej, Paige. Jeg hedder Nick.
I aften er det din aften I aften sker det
Der var den.
Helt ærligt.
Bare vær dig selv.
Vil du danse? Det ville være dejligt. Vi kan godt danse.
Lad os danse.
I aften sker det
Vær stille.
Er du okay?
- Jeg tror, jeg så noget ... - Hvad?
- Vi må gå nu. - Det er lige ved at blive sjovt.
- Er der nogen? - Pis.
Nu kommer I til at smage fars hammer.
Hvad fanden?
Åh gud. Undskyld.
Vi ville bare have lidt privatliv.
Vi ville knalde.
Jeg ville hellere se mine forældre knalde.
Men bliv hængende.
Måske bliver vi fulde nok til at synes, du er lækker.
Selvom du ligner en klovn.
Nick the Dick?
Du kan få et skridtspark.
Løb!
- Der tænkte jeg hurtigt, hva'? - Jeg ...
Pis. Jeg skulle have spurgt, inden jeg kyssede dig, ikke?
Undskyld. Jeg handlede instinktivt.
- Er du okay? - Jeg har det fint. Jeg er bare ...
Jeg er bare ked af det, han sagde til dig.
Glem det.
Jeg går ikke op i, hvad han synes. Så heldig bliver han aldrig.
Hej, makker. Det er mig igen.
Jeg har været hos lægen.
Alt er i orden.
Eller det er det ikke, men jeg kommer til bunds i det.
Ring, når du får tid.
Jeg ...
Jeg er meget ked af det, jeg sagde forleden.
Hej.
Hvor er mayonnaisen?
Hvem er det?
- Sig ikke, at du er en klam karl. - Hvad? Nej.
Hvad fanden foregår der så?
Kom indenfor.
Der sker noget med mig. Jeg ser tossede syner.
Ham fyren, der var sket noget med i studenterforeningen?
Jeg så ham. Og han var død.
Det begyndte med en kunstøvelse -
og hun bad os om at dykke ned i et minde i underbevidstheden.
Det gjorde jeg og tegnede en dør.
- Du må droppe studentersaften. - Jeg mener det.
Her til aften malede jeg og faldt i søvn.
Da jeg vågnede, dukkede der en lygte op.
Det var som en drøm, men ikke helt.
Så gik jeg hen til dit værelse.
Jeg ved godt, hvordan det lyder.
Det føles, som om jeg nærmer mig noget.
Eller at noget nærmer sig mig.
Har du en ekstra pude?
Jeg tog med til festen. Det var nederen.
Okay.
Foster.
Renai.
Dalton.
Kali.
Dalton.
Dalton?
Dalton.
Mor.
Okay.
Hjælp mig, mor.
Kali.
Dalton.
Mor.
Mor?
Mor.
Jeg ved det ikke.
Okay.
Fandens også.
Chiaroscuro.
Dansen mellem lys og skygge.
Det bruges ikke kun til at skabe rumlighed og kontrast -
men også en koncentreret, usynlig lyskilde.
Det er et af Goyas bedste.
Det negative rum fører vores blik mod Saturn.
Repræsenterer det mørke eller et tomrum?
Goya mestrede det på lærredet, men problemer med familien og helbredet -
førte den tidligere højagtede hofmaler ind i en ond cirkel -
hvor han skabte det uhyggelige portræt -
af en far, der fortærer sin søn.
Det er balancen mellem lys og mørke, vi er ude efter.
Gør jer klar.
Jeres erfaringer former jeres værker.
Tag dem til jer. Brug dem.
Synk dybt ned i erindringens mørke.
Ti ...
... ni ...
... otte ...
... syv ...
... seks ... fem ...
... fire ... tre ...
... to ...
... en.
- Hvad så, din nørd? - En rød dør.
- Blå boller. - Siger det dig ikke noget?
- Du lyder mere sær end normalt. - Det er et maleri fra undervisningen.
Vi skulle finde et minde.
- Måske er det fra vores barndom. - Spurgte du mor?
- Nej, jeg vil ikke bekymre hende. - Hvorfor?
- Det ved jeg ikke. - Bliver man gådefuld på college?
- Ja, det gør man vel. - Så gider jeg ikke.
Efter det uhyggelige drømmehalløj forleden nat tænkte jeg:
- "Dalton er sær, men ikke sindssyg." - Jeg skal have nøglen.
Så jeg begyndte at kigge på nettet, og gæt engang.
Du er slet ikke tosset.
Du er en astralprojektor.
Se engang. De har vist optaget det mellem vagterne hos Elgiganten.
Hej, det her er Åndesyn. Jeg hedder Specs, og det er Tucker.
Vi er PPE, professionelle, paranormale efterforskere.
I dag skal vi tale om noget, som mange af jer har spurgt om.
Astralprojektion.
Det er ægte. Vores fysiske legeme falder i søvn -
- og vores astrallegeme forlader det fysiske legeme -
- og svæver ind i et andet rige.
- Det er præcis sådan, det føles. - Det er sejt, ikke?
Vores mentor, doktor Elise Rainier -
havde et navn til det andet rige.
Hun kaldte det Det Fjerne.
Jeg hedder Elise. Dejligt at se jer alle sammen.
Jeg skal fortælle jer om astralprojektion ...
... og Det Fjerne.
Okay. Lige et øjeblik.
Tre ...
... to ...
... en.
Det Fjerne ...
... er et mørkt rige -
fyldt med de dødes forpinte sjæle -
og nogle er dømt ...
... til at genleve deres værste fejl igen og igen i al evighed.
Når man astralprojicerer eller rejser til dette rige -
så vækker man disse sjæle med sin tilstedeværelse.
De kan lugte dig.
Tilstedeværelsen af liv.
De tørster mere efter liv end noget andet.
Jo længere du bevæger dig ind, jo farligere bliver turen.
De vil have liv, og de kan trænge ind i vores verden efter det.
Gå med raske skridt.
Din hjerne arbejder på højtryk. Hvad er der?
- Ham fra studenterforeningen ... - Der brækkede sig?
Ja. Han sagde noget til mig.
Han sagde: "Luk døren."
Det var nok ikke hans bedste øjeblik.
Hvad hvis han mente noget andet? Hvis han snakkede om den her dør?
Vil du tage hen og spørge ham?
- Seriøst? - Jeg skal vide det.
Jeg har ondt af fyren, men ...
... jeg prøver at undgå mørke riger.
Der er noget vigtigt ved det her maleri, Chris.
- Jeg er nødt til at finde ud af det. - Okay.
Men Nick the Dick vil ikke lade dig valse ind -
og sludre med spøgelset på hans toilet.
Han opdager aldrig, jeg er der.
- Hvad er planen? - Kan jeg hjælpe jer med noget?
Hej. Jeg har efterladt min brystholder -
på Nicholas' værelse og ville høre, om han er hjemme?
Han læser vist lektier med Paige.
Godt klaret.
Jeg læser det højt. Det hedder "I flammer".
Det er et meget sårbart værk. "Jeg ser hen over lejrbålet ..."
- Jeg har brug for et mørkt rum. - Okay.
Og hvad så? Vil du svæve i luften og sige "uh"?
- Jeg er ikke et spøgelse. - Nej, slet ikke med den indstilling.
Bingo.
- Tror du, at det sengetøj er stift? - Det vil nok knase som cornflakes.
Jeg tager det beskidte gulv.
Okay ...
- Vil du give mig lidt plads? - Ja, undskyld.
Er du klar?
Ti, ni ...
... otte, syv ...
... seks, fem ...
... fire, tre ...
... to, en.
Svæver du nu?
God rejse.
Er du herude, Dalton?
Jeg vil nok have hovedfag i skønlitterær skriveteknik.
Men jeg er også god til økonomi, så jeg vil ikke spilde det talent.
Hvor længe skal du have den på?
Den er færdig nu. Mine porer er renset.
Lækkert.
- Det tager lidt tid. - Klamt.
Dalton?
Dalton.
Tænd lyset!
Dalton.
- Dalton, vågn op. - Chris.
Hvem tager pis på mig?
Luk døren!
Dalton?
- Luk døren! - Chris!
Åh gud.
Kom nu!
Chris.
Hvad ...
Kom nu.
PSYKIATRISK HOSPITAL
Patient BURTON Kontakt LORRAINE LAMBERT
Relation HUSTRU
SKIZOFRENI ELEKTROCHOKBEHANDLING
UBEREGNELIG OPFØRSEL, PSYKOSE, MULIGVIS SØVNPARALYSE
"ASTRALPROJEKTION"
Hvad?
AFDØD
JPU LÆGEHUS FOR STUDERENDE
Chris.
- Det var ikke sådan ment. - Lad være.
- Jeg ville bare se, om du var okay. - Jeg er okay.
Jeg vidste ikke, man kunne komme til skade i virkeligheden.
Nå, men det kan man.
Du aner ikke, hvad du roder med.
Jeg vil ikke deltage i det her.
Og det bør du heller ikke, for næste gang vågner du måske ikke.
- Hej. - Hej.
- Det er ikke din weekend ... - Det er ikke angående børnene.
- Kan vi tale sammen? - Selvfølgelig.
To opkald på en uge.
- Hold nu op. - Har du ingen venner?
Fortæl alt, hvad du kan huske om min koma.
- Du skal tale med mor. - Jeg tror, at det ...
- Det, jeg tegner ... - Døren?
- Og nu en fyr med en hammer. - En hammer?
Jeg tror, det kan være ledetråde fra min fortid.
- Tanker, der forsvandt under komaen. - Vent.
Dalton.
Hvad er der?
Jeg har haft et billede i hovedet længe.
Mor siger, det ikke er ægte. Det er bare et mareridt, men ...
Fortæl mig det, lillebror.
Vi er i et værelse et sted. Det minder om en kælder.
Kan du huske det?
Er du der?
Jeg ville bare være bedre end min far.
Det ved du godt. Bare være en god far.
- Det er du også, Josh. - Dalton ville være uenig.
Hvis det er nogen trøst, så ringer han ikke til mig.
Min far forlod sin familie, og det har jeg også gjort.
Nej, du har ej. Du er ikke ham, og du må gerne være vred på ham.
Jeg har længe været vred på en mand, jeg aldrig har mødt.
En mand, der sprang ud fra taget på et psykiatrisk hospital i 1978.
Han har været død og borte i over 40 år.
Min far. Ben Burton.
Så hvordan fanden kan han terrorisere mig nu i virkeligheden?
- Han angreb mig hos min mor ... - Angreb dig?
Er jeg bare skør eller ...?
Jeg ved det ikke. Han ...
... efterlod det her til min mor, den dag han døde.
det slutter med mig
- Hvad slutter med ham? - Josh ...
Er det forklaringen? Er jeg skør? Findes hans vanvid inden i mig?
Er det derfor, jeg har været så fortabt de seneste år?
Har jeg givet forbandelsen videre til vores børn? Vil han hjemsøge dem?
- Hold op. - Hvorfor sagde min mor intet?
Du er ikke skør.
Hvad sker der så med mig?
Det var ikke koma jeg vil finde forklaringen
Dalton.
Så Dalton og jeg kunne rejse til en anden ...
... dimension ...
... hvor vi blev forfulgt af spøgelser og trolde.
Nærmere væsner ligesom det på de billeder, der hjemsøgte dig.
Og din far så dem også, og ...
Måske prøver han bare at få kontakt.
Han fortalte din mor det, og hun kunne ikke hjælpe ham.
Ligesom du hjalp os?
Ved at fortrænge vores minder?
Vi troede, det var det bedste. Også dig.
Men du blev omtåget.
Fortrængningen gjorde dig langsom.
Din mor og jeg var i vildrede, og jeg turde ikke fortælle sandheden.
Dalton havde ret.
Han sagde, min mor havde hemmeligheder og skjulte noget.
Men det troede jeg ikke, at du også gjorde.
- I ti år har du fortiet det for mig. - Det har været hårdt for mig.
Hvorfor?
Fordi du prøvede at slå vores familie ihjel.
Du jagtede os rundt i huset med et baseballbat!
Jeg vidste, det ikke var dig, men det væsen på billederne.
Men det forstår børnene ikke.
Al den natteterror, Foster led af.
Jeg har løjet for vores børn i ti år og sagt, minderne ikke er ægte.
"Det er bare din fantasi. Far vil ikke gøre dig fortræd."
- Det ville jeg ikke gøre. - Men det gjorde du.
Det betyder ikke noget for dem, hvad der styrede dig.
De så dit ansigt. Det var dig, der forvoldte al den smerte.
Det var derfor, jeg trak mig væk. Jeg havde bare ...
Jeg kunne ikke leve sådan længere.
Ved du hvad?
Vi kunne være kommet igennem det sammen.
Er det dig?
Dalton har lige sendt det til mig. Han har mareridt og ser syner.
Noget med en rød dør.
Og nu det her.
Hvad skal vi gøre?
- Jeg er bange. - Det skal nok gå.
Jeg ved det ikke ...
Der sker os ikke noget. Det lover jeg.
- Pas på din bror, Dalton. - Okay.
Her.
Hvorfor er far sur på os?
Mor ... Jeg kan gå ind i mørket og finde far.
- Nej, det er for farligt. - Men jeg kan godt gøre det.
Okay, men vær forsigtig.
Kom nu.
Nej! Stop! Hvad laver du?
Stop! Hvad laver du?
Lad nu være, far. Stop!
Nej!
Stop!
Jeg ser bare til dig.
Okay.
Du sidder på gulvet og er underlig, som du plejer.
Du har det fint, ikke?
Da strømmen gik, troede jeg, at du måske var i det mørke rige.
Jeg ved, du ikke kan lide mørke, så jeg tænkte -
at jeg ville lyse dit værelse op, ligesom jeg lyser dit liv op.
Jeg er ikke mørkeræd længere.
Okay. Nu har jeg slæbt dem herned, så jeg sætter dem op alligevel -
selvom du er pisseirriterende.
Hør her.
Jeg fik din besked og skrev et skarpt svar, som jeg slettede -
fordi bedstemor sagde, man ikke må eskalere et skænderi i en besked.
Men hvis du vil høre min mening, så kommer den her.
Lad være med at grave i fortiden.
Nogle ting skal man bare lade ligge.
Nogle gange må man bare komme videre.
Dalton?
Hallo.
Dalton. Er du okay?
Dalton.
Dalton?
Nej.
Nej, nej, nej!
Far er her. Jeg skal nok få dig ud herfra, Dalton.
Vi skal nok komme hjem. Vi skal aldrig tilbage dertil.
Dalton. Hvad?
Dalton.
Sig, du er derinde.
Dalton.
Jeg ved, du er derinde.
Rører du mig igen, smadrer jeg dig.
Nej, far!
- Du ville dræbe mig. - Det var ikke mig.
Jeg så dig!
De væsner kan besætte vores kroppe.
Det skete for mig, og nu har han gjort det ved dig.
Han kommer tilbage efter dig.
Vi må af sted.
Kom nu.
Han kommer nu! Løb!
Hjælp mig, Dalton!
Hjælp mig!
- Nej! - Vi kan ikke holde stand.
Vi er nødt til at prøve.
Forsvind!
Nej!
Nej! Nej!
Kom nu! Vi må finde noget, der kan forsegle den.
Vi skal afsted. Kom nu, far.
Far! Vi må væk!
Det er okay.
Gå bare.
Gå.
Forsvind!
Nej!
Nej! Åh gud.
Josh.
Det slutter med mig.
Maling?
Maling. Dalton.
Du må af med det. Brænd det, og glem det.
At glemme virker ikke. Vi har brug for at huske.
Selv det, der gør ondt.
Far?
Okay. Okay. Okay.
- Er Dalton okay? - Han er okay.
Det er ham.
Dalton.
- Er far tilbage? - Ja, han er tilbage. Han er okay.
Vi ses næste fredag.
Jeg skal nok hjælpe Foster med hans historielektier.
Du må gerne komme lidt tidligere og spise med.
Det vil jeg gerne. Tak.
- Sikke et dejligt hus. - Tak.
- Bor du her? - Det håber jeg.
Det var et underligt svar. Jeg er svømmet hen i minderne.
De kan overvælde sindet.
Jeg kender dig.
Du har måske set mig heromkring. Jeg kender din mor.
Der er meget, jeg vil fortælle hende.
Det ved jeg godt. Og det kan du også.
Og det kommer du til en skønne dag.
I har en lys fremtid foran jer. Du og Dalton.
Gå med raske skridt, Josh.
Hold da op.
Jeg er kommet med på væggen.
Ja.
- Jeg elsker dig, min dreng. - Jeg elsker også dig.
Undertekst oversat af: Louise Munk Alminde