Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vai esat gatavi?
Esam gatavi.
Aizmirst reizi par visām reizēm.
Labi, mister Lambert.
Nu tad aizveriet acis.
Abi divi.
Tagad ievelciet dziļi elpu.
Sajūtiet, ka kļūstat arvien miegaināki
un miegaināki.
Neviens no jums neatcerēsies pagājušo gadu.
Tādas vietas, kas saucas Tāliene, nav.
Jūs atcerēsieties vienīgi Daltona komu.
Un viņa atlabšanu.
Un lai tumsa atkāpjas tālāk...
arvien tālāk prom.
Pēc deviņiem gadiem
Katrai lietai ir savs nolikts laiks.
Savs laiks piedzimt...
un savs laiks mirt.
Savs laiks nogalināt...
savs laiks dziedināt.
Savs laiks ko glabāt...
un savs laiks ko galīgi atmest.
Savs laiks raudāt...
un savs laiks smieties.
Savs laiks sērot, un savs laiks diet.
Savs laiks klusēt...
un savs laiks runāt.
Savs laiks mīlēt...
un savs laiks ienīst.
Savs laiks karam, un savs laiks mieram.
Āmen.
Mēs guldām šīs miesas zemes klēpī.
Zeme pie zemes, pelni pie pelniem.
Dārgā piemiņā
Pīšļi pie pīšļiem. Āmen.
Brīnišķīgi izvadījām brīnišķīgu vecmāmiņu.
Viņa jūs ļoti mīlēja.
Jūsu māte bija īsts draugs, Džoš. - Paldies.
Man trūkst omītes.
Viņai arī trūkst tevis, Kelij.
Mirušajiem nekā netrūkst.
Nu tā nav taisnība. Viņai tevis trūkst.
Tiekamies brīvdienās, jā?
Dalton.
Dalton!
Nu tu redzi?
Satraucas, jo brauks prom.
Uz koledžu. Jaunnedēļ.
Es zinu. Nuja.
Paldies, sarīkoji bēres.
Man nav tādu apgriezienu.
Varbūt ved viņu uz koledžu?
Tavi audzēkņi būs pēc dažām nedēļām.
Nē, viņš negribētu.
Viņš nav tēvs, tēvs esi tu.
Ja negribi, cita lieta... - Nē, nevaru.
Kāpēc?
Tāpat vien iedomājos.
Varbūt tā jūs rastu kopīgu valodu.
Viņš drīz aizbrauks, tā ka...
Vārdu sakot, padomā par to.
Atā. Uz redzi, vecīt.
Atvainojiet.
Atvainojiet. Paklau.
Esam pazīstami?
Es pazinu jūsu māti.
Pirms daudziem gadiem...
Bet tad zaudējām saikni.
Kā jūs sauc?
Kārls.
Ļoti patīkami, Kārl.
Paldies, ka atnācāt. Piedodiet.
Prātu pārņēmušas raizes. - Kā nu ne.
Nāve uzjunda atmiņu plūdus.
Taču vienmēr var radīt jaunas, tiesa?
Jā. - Paliec sveiks, Džoš.
Kārls...
Es: Klau, draugs, man prātā ienāca doma
Daltons: ?
Es: Varbūt jaunnedēļ uz koledžu vedīšu es?
Varbūt man pateiksi? Pasaki, Dalton.
Nomainīsim?
Tīras? Vai paliksi tajās pašās autiņbiksītēs?
Jā?
Paklausies.
Varam autiņbiksītes iztīrīt
un uzvilkt atpakaļ.
Tev tas patiktu?
Tev patīk. Labi, tā arī darīšu.
Kādas drēbītes gribi?
Jā? Nu tad pasaki man.
Tikai vajag ar mani runāt.
Nu saki!
Daltons: Droši vien
Foršākais čalis pasaulē.
Nu velns.
Tas ir...
Es: Lieliski!
Jā, lieliski.
Lai notiek.
Nu tā. Labi.
ASTRĀLS
SARKANĀS DURVIS
Tētis Mamma Es Fosters Kelija
Naktī vēroju sevi guļam miegā
tad es aizlidoju prom
Esi izsalcis?
Beidz nīgri nīkuļot,
citādi gaida dažas garas dienas.
Mamma: Kā iet?
Es: Šausmīgi
Labi.
Būs gribētais mākslas pasniedzējs. Kā sauc?
Pasniedzēja. Armagana.
Vai laba?
Vislabākā.
Labi strādā.
Lai cenšas, maksājam milzu naudu.
Sūti Savu gaismu un Savu patiesību
Sveicam pirmkursniekus
Nu tā. Lai sākas jautrība.
Džeinas Pīrsas Universitāte
Jā, tu. Nāc šurp.
Sveiks, vecīt, laipni lūgts DžPU.
Brālība "Kapa Tau"? Es biju "Kapa Z".
Protams, sen.
Vienu viņam paņemšu. Liec... Paldies.
Sveiks!
Atvaino.
Forši. Tu pirmais, varēsi izvēlēties.
Varbūt izvēlies gultu?
Mamma tev sagādājusi ģeneratoru.
Kas mums te ir? Te ir...
divas kontaktligzdas, USB pieslēgvieta
un divi savienošanas vadi.
No kuriem nav jēgas.
Kārtībā. Nu viss.
Labi.
Tev to vēl vajag?
Mamma būs ielikusi.
Oho.
Iespaidīgi. Pie tā esi strādājis?
Liec nost. - Nē, ļoti labs.
Zīmēji pēc atmiņas?
Pēc mājā atrasta foto.
Oho, izskatās, ka viņa...
It kā kaut ko slēptu?
Tā šķiet...
Šķita. Dažus pēdējos gadus.
Viņai klājās grūti kā vientuļajai mātei.
Jā, jā, tas ir grūti.
Goda vietā pie sienas nebūšu?
Es tev nepārmetu.
Piedod, pēdējā laikā reti tikos.
Man tēva vispār nebija līdzās, bet...
Varētu būt sliktāk.
Es dzīvoju tādā kā...
miglā dažus pēdējos gadus.
Nezinu, mans prāts kaut kā...
Es kaut kā...
neesmu spējis izbrīvēt laiku
tev, brālim un māsai.
Esi domājis iet pie ārsta?
Es mēģinu cīnīties pats.
Vai Daltons Lamberts? - Jā. Un tu...
Krisa Vinslova.
Viss bumbās? - Jā, viss kārtībā.
Tikai biju domājis, ka istabas biedrs būs...
Kāds puisis.
Jā.
Nu, liberālo mākslu skola, tātad "liberāli".
Jā, laikam pārpratu tava vārda dēļ.
Kā tad! Jo vārdu "Daltons" nepārprastu.
Klau, aiziešu pie kopmītņu vadības
un visu nokārtošu.
Nē, nē. Lūdzu, Daltona tēvs.
Uzticiet man.
Acīmredzot iztraucēju sirsnīgas puišu sarunas.
Es atnākšu.
Paklau...
Es to paķēru tev.
Apskaties.
Ja tev riebsies, tas nekas.
Bet tev neriebsies.
Tu mani tiešām nepazīsti, jā?
Domā, gribu stāties studentu brālībā?
Tā jau tikai ballīte, Dalton.
Ej, izklaidējies!
Vismaz manis dēļ. Es tevi atvedu.
Nemaz negribēji. - Gribēju gan.
Beidz melot!
Dzirdēju, ko mamma bērēs teica.
Tomēr atvedu.
Un tāpēc esi tēvs varonis?
Tev vismaz ir tēvs.
Nevaino tēvu visā, ko ievārīji.
Viņš tevi pameta pirms 40 gadiem. Tiec pāri!
Mani gan tu neietekmēsi. - Ņirgājies?
Pēc visa, kas tavā labā darīts?
Kad esi kļuvis par nepateicīgu draņķēnu?
Nebrīnos, mamma izšķīrās.
Paldies, ka atvedi.
Šanaija Tveina, vai ne?
Jā.
Nu, ko vadība teica?
"Esi dāma ar pautiem."
Šonakt jāguļ šeit.
Rīt ierādīs citu istabu, tā ka te nepalikšu.
Skumji, vai ne?
Studēsi mākslu? - Jā. Tu studēsi mūziku?
Matemātiku. Gribēju mūziku,
bet mākslinieka dzīvē nav stabilitātes
un jāklabina zobi.
Tu noteikti būsi slavens.
Varbūt gribi iepūst? - Ko?
Vai tu spēlē? - Ak tā!
Mazliet klavieres.
Tas pats vien ir. Tikai pūt.
Mani baciļi ir labi baciļi.
Kas tas ir?
Mana mamma sacerēja.
Mīļi.
Nu tā...
Kas tevī ir dīvains?
Es nezinu.
"Es nezinu."
Nestāsti. Visi ir dīvaini.
Vispirms tu. - Svētdienās valkāju monokli,
runāju ar britu akcentu.
Tiešām dīvaini.
Paldies.
Nu tā, dažreiz es ēdu
ātri vārāmās auzu pārslas
bez ūdens vai piena, bez nekā.
Tāpat vien sausas.
Tev nepadodas. Mēģinām vēlreiz.
Man bija 10 gadu, nomira vecāki,
dzīvoju pie Žiperīgās Omas.
Viņa reiz teju zaudēja redzi kāju sēnītes dēļ.
Es savus 10 gadus neatceros.
Patiesībā veselu gadu.
Kā to saprast?
Es biju komā.
Vīrusu izraisīts meningīts.
Vismaz tā man teica, ja to vispār pieminēja.
Bet es neko neatceros.
Pat to, ka biju slims.
Kādu dienu pamodos,
un bija pagājis vesels gads.
Tas ir šausmīgi.
Un diezgan dīvaini.
Teicami.
Jā, es labprāt būtu aizmirsusi gadu bērnībā.
Man būtu derējis meningītiņš.
Zini, man ir vēl kāda dīvainība.
Pēc komas man...
ir bail no tumsas.
Es baidījos no Bārbijām līdz...
līdz šim brīdim.
Baidīties nav aizliegts.
Ja vien nespīdināsi spožu naktslampiņu.
Nopietni? - Piedod.
Trakums. Lai nu tā būtu.
Nekas. Pārcietīšu.
Sveiki, šeit Daltons.
Nevaru atbildēt.
Atstājiet ziņu, es atzvanīšu.
Sveiks, draugs. Šeit es.
Tikai pārliecinos, vai esi iekārtojies.
Es apdomāju to, ko tu sacīji.
Un...
Es nezinu. Es nezinu, kas...
ar mani notiek, bet...
Es to noskaidrošu.
Un gribēju tev to pateikt.
Viss, atā.
Labdien.
Es esmu profesore Armagena.
Izslēdziet telefonus.
Atveriet savu darbu mapes.
Izņemiet kaut ko, kas mani ieinteresētu.
Lieciet uz molberta.
Nostājieties blakus.
Stāviet lepni.
Aleks Andersons.
Nepārprotama tehnika.
Izskatās kā fotogrāfija.
Paldies.
Tas nebija kompliments.
Saplēs.
Atvainojiet?
Zīmējums. Saplēs to.
Es baigi pūlējos.
Neviens neskums.
Nu nē.
Ak vai, mūsu pirmais upuris.
Parasti iepazīstos, pirms kāds izstājas.
Es neizstājos! - Izstājies gan.
Tikai pats vēl neesi to sapratis.
Vari iet.
Lai veicas.
Tehniku var apgūt katrs muļķis.
Pat meistarīgi.
Tas neko nenozīmē, ja nenāk no sirds.
Mani neinteresē "mākslas noteikumi".
Mēs pārkāpsim noteikumus.
Pēc tam likšu tos pārkāpt no jauna.
Redzēs, cik lieli pārkāpēji esat.
Dalton Lambert.
Jā, kundze.
Kāda velna pēc iznīcini skaistu zīmējumu?
Nu tad vēl uz pusēm.
Nebija grūti, vai ne?
Labi. Jums ir jāpalaiž vaļā pagātne.
Nometiet ādu, lai varētu augt.
Es skaitīšu atpakaļ no desmit.
Ar katru skaitli iegremdējieties dziļāk
un arvien dziļāk sevī.
Neatraujiet ogles zīmuli no papīra.
Desmit...
deviņi...
astoņi, septiņi, seši...
pieci...
četri, trīs, divi...
viens.
Zīmējiet to, kas iznirst no dvēseles dzīlēm.
Pieredzi, kas izsaka jūsu būtību.
Jums jābūt ar mieru uzjundīt
visneglītākās, slēptākās domas.
Vai tās tevi nelaiž ārā vai iekšā?
Jums būs uzliktas austiņas.
Aparāts rada diezgan lielu troksni,
bet mani jūs sadzirdēsiet.
Procedūras laikā centieties nekustēties.
Ja jutīsiet, ka gribat tikt laukā,
spiediet trauksmes baloniņu.
Jūtaties labi?
Pārlaimīgs.
Gulieties virsū.
Ņemiet.
Nu tā. Vai jums ir ērti, Džoš?
Jā. Izdarām, lai ir miers.
Vai dzirdat?
Dakteri Brauer?
Pie jums kāds ir.
Ko? Ko jūs teicāt?
Dakteri Brauer, ko jūs teicāt?
Nu paklau.
Klau, lūdzu, velciet mani ārā.
Hallo, hei! Vai izvilksiet mani ārā?
Durvis ir vaļā.
Viss, velciet mani ārā!
Ei, dakteri Brauer, velciet mani laukā!
Nu paklau, velciet mani ārā.
Vai jūs dzirdat? Hei!
Velciet mani ārā. Velciet mani ārā!
Dakteri Brauer. Nu taču.
Izvelciet mani!
Nu viss. Pietiek.
Mister Lambert, viss labi? - Kas tas bija?
Kāpēc izslēdzāt gaismu?
Nomierinieties.
Teicāt, nodzisa gaisma?
Nodzisa gaisma, un es tur iestrēgu!
Es redzēju...
Kas... - Mister Lambert.
Jūs 15 minūtes bijāt aizmidzis.
Uzreiz ieslīgāt miegā. MRI noritēja ideāli.
Ko? - Lēnām apģērbieties.
Tad nāciet.
Fiziski jums nekas nekaiš.
Smadzenēs nav ne audzēju, ne bojājumu.
Raizēm nav iemesla.
Tā ir laba ziņa, mister Lambert.
Jā, es saprotu, es...
Biju cerējis uz kādu reālu atradni.
Uz tādu, kas izskaidrotu prāta miglošanos.
Jūsu atmiņas traucējumus
var izraisīt vairāki apstākļi.
Lielāks stress, ikdienas paradumu maiņa.
Vai bijuši nepatīkami notikumi mājās?
Nesen nomira mana māte.
Izsaku līdzjūtību.
Turklāt dēls aizbrauca uz koledžu,
šķirtā sieva tikpat kā nesarunājas, tā ka...
Tas tiešām rada stresu. - Jā.
Varbūt sērās palīdzētu psihologs.
Jā, kā tad. Droši vien.
Vai ģimenē ir bijušas garīgas kaites?
Garīgas kaites?
Par to nav jāsatraucas.
Tas palīdzētu noteikt diagnozi.
Man par to nav zināms.
Ir vērts noskaidrot.
Pagaidām - vingrinājumi
un spēles atmiņas trenēšanai.
Savietošanas spēles, kādas spēlē bērni.
Gribat, lai spēlēju bērnu spēles?
No bērniem varam daudz mācīties.
Jā.
Paldies.
Ko tu dari?
Man ierādīja citu istabu.
Diemžēl apeņu ballīšu vairs nebūs.
Bet mierinājumam - būšu 323. istabā.
Tieši virs tevis.
Pielūko, jaunekli,
negribu dzirdēt - naktī rauj dūrē.
Stāsies korporācijā?
Ko?
Nē, to iedeva tētis.
Mums būtu jāaiziet.
Ierēksim par viņu biksēm un trasta fondiem.
Ja vien neturpini dekorēšanu.
Nu taču, Delfīn. Iepriecini savu senci.
Kas gan slikts varētu notikt?
Varbūt nobaudīsi pamperu pudiņu?
Nevēlos.
O nē.
Kā gribat.
Nopietni?
Nu taču, beidz īgņoties un nāc šurp.
Iemūžināsim vakaru,
kad Daltonam Lambertam iet jautri!
Aiziet! Aiziet!
Kas ir "brāļu šmiga"?
Neprasi. - Heijā!
Mans vārds ir Niks.
Niks Čibriks! Niks Čibriks! Niks Čibriks!
Sveicināti "Kapa namā", atgriežamies skolā!
Man jāatgādina jums, labie ļaudis,
ka brālībām tiek uzbrukts.
Jā, un mums jāaizstāv tiesības ballēties
un būt kolosāliem.
Baltu, melnu, brūnu, zilu,
visus aicinu uz DžPU.
Ar nosacījumu, ka jūs atzīstat
un cienāt faktu,
ka brālības nams ir pēdējais nams,
kur vīrieši vēl drīkst būt vīrieši!
Paldies.
Tātad šonakt mums būs daudz jādzer,
bet saprātīgā tempā.
Mums nevajag vēl kādu nelaimi.
Tizla ballīte.
Piekrītu. Iesim augšā pavandīties pa mantām.
Jā.
Tikai labi ātri.
Ir dota atļauja rīkoties.
Pagaidi.
To tik ne.
Nika istaba.
Un Nika anālais krēms.
Uzzieķēšu uz kopējās atejas poda. Es aši.
Pagaidi.
Paklau...
Vecīt, viss kārtībā?
Varbūt iedot tev ūdeni?
Dari tam galu. Dari tam galu.
Dari tam galu.
Aizver durvis.
Aizver...
Aizver durvis!
Es aši. Tikai vēl šo to paņemšu.
Čau, Peidža. Mani sauc Niks.
Šī ir tava nakts, brāl, šī ir tā nakts
Atradu.
Aiziet, vecīt.
Esi tāds, kāds esi.
Vai gribi padejot?
Dejot būtu forši. Varam dejot.
Dejosim.
Šī ir tā nakts, brāl
Klusu!
Viss kārtībā?
Šķiet, es nupat redzēju...
Ko?
Jāiet prom.
Tūlīt. - Jautrība tik sākas.
Vai manā istabā kāds ir? - Aši, aši.
Viens no jums, bālģīmji, smagi norausies.
Velns, kas tas?
Ak dievs. Lūdzu, piedod.
Mēs meklējām kādu klusāku vietiņu.
Saproti? Taisījāmies darīt to lietu.
Labāk vērotu, kā to dara mani vecāki.
Bet paliec vien.
Varbūt tā piedzersimies, ka liksies glīta.
Lai gan tu izskaties pēc klauna.
Niks Čibriks, jā?
Mana vājība ir spert pa čibriku.
Bēdz!
Es rīkojos attapīgi, vai ne?
Es...
Ek, stulbums.
Ai, pirms skūpsta vajadzēja brīdināt.
Piedod, es rīkojos instinktīvi.
Tad nē... - Viss labi?
Viss kārtībā, tikai...
Tikai jūtos nelāgi par to, ko viņš tev teica.
Pie kājas.
Vai mani uztrauc bagātnieciņa domas?
Tāda laime šim nespīd.
Sveiks, draugs, atkal es.
Es biju pie ārsta.
Viss ir labi.
Nu, gluži labi nav, bet gan tikšu skaidrībā.
Piezvani man, kad vari.
Tad nu es...
Piedod, Dalton, par to, ko vakar teicu.
Viss, atā.
Kur mana majonēze?
Kas tur ir?
Tik nesaki, ka esi parasts derglis.
Ko? Nē.
Kas tad, ellē, notiek?
Nāc iekšā.
Ar mani kaut kas notiek. Man rādās.
Rādās šausmas.
Atceries, brālības namā pieminēja puisi,
nelaimes gadījumu?
Es viņu redzēju. Un viņš bija miris.
Viss sākās ar uzdevumu mākslas klasē.
Viņa mūs palūdza
iegremdēties atmiņās, zemapziņā.
Es tā arī darīju un uzzīmēju šīs durvis.
Tev jāatturas no brāļu šmigas.
Es runāju nopietni.
Šovakar es gleznoju un nemanot iemigu.
Kad pamodos, uzradās lukturis.
It kā sapnis, bet nebija sapnis.
Un tad es aizgāju uz tavu istabu.
Es saprotu, kā tas izklausās.
Man šķiet, ka es kaut kam tuvojos.
Vai arī kaut kas tuvojas man.
Vēl viens spilvens ir?
Daltons: Aizgāju uz brālības ballīti.
Bija trula
Nu tā.
Fosters.
Renē.
Daltons.
Kelija.
Daltons.
Daltons?
Daltons!
Mamma.
Nu tā.
Nu tā, mammu, palīdzi man.
Kelija.
Daltons. Daltons.
Mamma.
Mamma?
Mamma.
Es nezinu. Nezinu.
Nu tā.
Nolādēts.
Bens Bērtons
Gaismēnas.
Gaismas un ēnu spēle.
Ar to panāk ne vien apjomu un aprises,
bet arī konkrētu, neredzamu gaismas avotu.
Tātad. Viens no izcilākajiem Goijas darbiem.
Negatīvā telpa novirza skatienu uz Saturnu.
Vai tā attēlo tumsu vai tukšumu?
Goija meistarīgi rīkojās ar audeklu,
bet sarežģījumi ģimenē un sliktā veselība
savulaik cienījamo galma gleznotāju grūda
pa drūmu lejupejošu spirāli.
Tad viņš uzgleznoja šaušalīgu portretu,
kurā tēvs aprij savu dēlu.
Mēs tiecamies uz gaismas un tumsas līdzsvaru.
Sagatavojieties.
Jūsu pieredzētais veido mākslas darbu.
Pieņemiet to. Izmantojiet.
Iegremdējieties tumšajās atmiņas dzīlēs.
Desmit...
deviņi...
astoņi...
septiņi...
seši...
pieci...
četri...
trīs...
divi...
viens...
Bendžamins Bērtons
Sveiks, nūģi.
Sarkanas durvis.
Lillā čibriks.
Vecīt, tev neko neizsaka? Sarkanas durvis?
Tu runā vēl dīvaināk nekā parasti.
Uzdevums mākslas nodarbībā. Glezna.
Mums bija jāuziet kādas atmiņas.
Domāju, tas no mūsu bērnības.
Mammai jautāji?
Nē, negribu viņu uztraukt.
Kāpēc lai uztrauktos?
Nezinu. - Vai tā koledžā notiek?
Sāc mistiski runāt?
Laikam gan.
Tad es tur nestāšos.
Pēc vakarnakts sapnis-nav-sapnis spocībām
es sāku domāt...
"Jā, Daltons ir dīvainītis,
bet nav taču vājprātīgs?"
Atprasīšu tev atslēgu. - Nuja. Tātad.
Es tīmeklī pabakstījos pa vecām lapām.
Un zini, ko?
Tu nemaz neesi traks.
Tu esi astrālais projektors.
Iečeko.
Izskatās pēc elektropreču pārdevējiem.
Čau! Te "Rēgus redzošie".
Es Spekss, viņš ir Takers. Saki čau.
Nē. - Nu labi. Mēs esam PPP.
Profesionāli paranormālā pētnieki.
Šodien runāsim par daudzus no jums
interesējošu parādību.
Par astrālo projekciju.
Reāla parādība. Fiziskais ķermenis iemieg,
mūsu astrālais ķermenis to pamet
un aizpeld prom citā pasaulē.
Tieši tā arī ir. - Nu re, teicu. Forši, ne?
Mūsu bijusī mentore
doktore Elīza Renjēra
šai otrai pasaulei bija devusi vārdu.
Viņa to sauca par Tālieni. - Paga.
Elīza Renjēra
Mani sauc Elīza.
Priecājos jūs redzēt.
Es runāšu par astrālo projekciju...
un par Tālieni.
Nu tā...
Brītiņu uzgaidiet.
Trīs...
divi...
viens.
Tāliene...
ir drūma valstība.
Tajā mīt mocītas mirušo dvēseles.
Un dažām dvēselēm ir lemts
izdzīvot briesmīgākās mūža kļūdas
atkal un atkal, un atkal visu mūžību.
Kad astrāli projicējaties
jeb dodaties uz šo valstību,
tieši šīs dvēseles
atmodināt ar savu klātbūtni.
Tās jūs saož.
Saož dzīvības klātesamību.
Dzīvība ir tas, pēc kā viņi alkst
vairāk par visu.
Tāpēc jo tālāk jūs dodaties...
jo bīstamāks kļūst ceļš.
Viņi grib dzīvību
un var pēc tās nākt uz mūsu pasauli.
Apņēmīgi iet uz priekšu.
Redzu, zobratiņi griežas. Ko tu domā?
Tas čalis no brālības nama?
Vemjošais?
Jā. Viņš man kaut ko teica.
Viņš teica: "Aizver durvis."
Kā nu ne. Nebija, ar ko lepoties.
Jā, bet ja nu viņš domāja ko citu?
Ja nu runāja par šīm durvīm?
Ko, iesi atpakaļ viņam jautāt?
Nopietni? - Man ir jāzina.
Man tā čaļa ir žēl, bet...
es no tumsas valstības parasti izvairos.
Ir kaut kas...
svarīgs saistībā ar šo gleznu, Kris.
Man ir jānoskaidro.
Labi.
Bet Niks Čibriks tevi tāpat vien nelaidīs
savā istabā tērzēt ar rēgu pie poda.
Viņš nezinās, ka tur esmu.
Kāds ir plāns?
Es pats. - Vai varu palīdzēt?
Čau! Esmu aizmirusi savu krūšturi
Nikolasa istabā.
Gribēju zināt: varbūt viņš ir mājās?
Šķiet, augšstāvā mācās kopā ar Peidžu.
Teicami, Delfīn.
Es tev nolasīšu. To sauc "Liesmās".
Ļoti aizkustinošs stāsts.
"Raugoties pāri ugunskuram..."
Man vajag tumšu istabu.
Skaidrs.
Un ko tālāk?
Tu laidīsies pa gaisu un gaudosi "ūūū".
Es neesmu spoks.
Ar tādu attieksmi arī nebūsi, Kasper.
Vaļā.
Nez vai palagi stīvi no netīrības?
Droši vien pārlūstu kā tako.
Labāk uz netīrās grīdas.
Nu tā...
Varbūt pavirzies nost? - Jā, piedod.
Gatavs sākt?
Desmit, deviņi...
astoņi, septiņi...
seši, pieci...
četri, trīs...
divi, viens.
Vai tu jau lidinies?
Ardievu, ceļiniek.
Vai tu esi tur, Dalton?
Radošā rakstīšana kā otra specialitāte.
Baigi labi padodas arī finanses.
Negribu izniekot šo talantu.
Cik ilgi jātur tā maska?
Jā, būs labi.
Manas poras iztīrītas.
Es brīdi pabūšu te.
Pretīgi.
Dalton?
Dalton.
Ieslēdziet gaismu!
Dalton.
Dalton, mosties.
Veči! Nopietni? - Krisa.
Veči, kas mani apceļ?
Aizver durvis!
Dalton?
Aizver durvis! - Krisa!
Ak dievs.
Atjēdzies!
Krisa.
Ko...?
Nu taču.
Psihiatriskā slimnīca
Pacients Bendžamins P. Bērtons
Lorēna Lamberte
Radniecība: Sieva
Šizofrēnija
Elektrošoka terapija
Neadekvāta uzvedība. Psihoze, miega paralīze.
"Astrāla projekcija"
Ko?
Miris
DžPU studentu veselības centrs
Krisa.
Krisa, es nebiju... - Nevajag.
Gribēju redzēt, vai tev viss labi.
Man viss ir labi.
Piedod.
Nezināju, var notikt kas slikts īstenībā.
Izrādās, ka var.
Tu neapjēdz, ar ko spēlējies.
Es nevaru tur ielaisties, Dalton.
Arī tev nevajadzētu. Varbūt vairs nepamodīsies.
Sveiks. - Sveika.
Nav tava nedēļas nogale. Kelija ciemos.
Un Fosters... - Neatbraucu pēc bērniem.
Aprunāsimies?
Labi.
Oho, divi zvani vienā nedēļā.
Izbeidz. - Vēl nav neviena drauga?
Stāsti visu, ko atceries par manu komu.
Tev jārunā ar mammu.
Es domāju, ka tas...
Tas, ko es zīmēju, ir... - Durvis?
Un nu tips ar āmuru.
Āmurs?
Es domāju, ka tās varētu būt
zīmes no pagātnes.
Domas, kas zudušas komas dēļ.
Nez kāpēc uzpeld... - Paga.
Dalton.
Kas ir?
Man daudzus gadus prātā ir kāda aina.
Mamma saka: nav reāla.
Tikai slikts sapnis, bet...
Izstāsti, brāļuk. Stāsti.
Labi. Mēs esam kaut kādā telpā.
Tādā kā pagrabā.
Vai to atceries?
Dalton, vai dzirdi?
Esmu gribējis būt labāks par savu tēvu.
Tu jau to zini. Būt labs tētis.
Tu tāds biji. Arī esi, Džoš.
Nu, Daltons nepiekristu.
Ja tas spēj mierināt, viņš man neatzvana.
Mans tēvs pameta ģimeni un...
es esmu izdarījis to pašu.
Nē, neesi.
Tu neesi viņš, Džoš,
un tu drīksti uz viņu dusmoties.
Es dusmojos. Dusmojos jau ļoti ilgi.
Uz cilvēku, ko neesmu saticis.
Dusmojos uz nolēkušo
no psihiatriskās slimnīcas jumta 1978. gadā.
Viņš jau ilgāk nekā 40 gadu ir miris.
Mans tēvs.
Bens Bērtons.
Kā, ellē, viņš mani terorizē šeit,
tagad, reālajā pasaulē?
Uzbruka mammas mājā... - Uzbruka?
Jā. Tā ka vai nu esmu jucis, vai arī...
Nu nezinu. Viņš...
šo te savā nāves dienā atstāja manai mammai.
tas beidzas līdz ar mani
Kas beidzas līdz ar viņu?
Džoš... - Vai tā ir atbilde? Esmu jucis?
Vai man ir iedzimts vājprāts?
Vai tādēļ šos gadus esmu bijis kā miglā?
Vai šo lāstu esmu nodevis bērniem?
Vai viņus viņš vajās tāpat kā mani?
Džoš. Izbeidz. - Kāpēc māte neko neteica?
Tu neesi jucis.
Kas tad ar mani notiek?
Daltons: Tā nebija koma
es noskaidrošu atbildi
Daltons.
Mēs ar Daltonu varējām pārcelties uz citu...
dimensiju...
kur mūs vajāja rēgi un goblini.
Drīzāk tevi vajāja būtnes,
līdzīgas tai, kas šajos fotoattēlos.
Un tās redzēja arī tavs tēvs un...
Varbūt viņš tikai mēģina sazināties.
Toreiz pateica tavai mammai.
Viņa nesaprata. Nezināja, kā palīdzēt.
Palīdzēt, kā palīdzēji mums?
Nomācot mūsu atmiņas?
Visi domājām, ka tā labāk. Arī tu pats.
Taču tev apmiglojās prāts.
Atmiņu nomākšana tevi darīja gausu.
Ar tavu mammu nezinājām, ko darīt.
Bailes man neļāva sacīt tev patiesību.
Daltonam bija taisnība.
Viņš teica, ka manai mammai bijuši noslēpumi,
viņa no mums kaut ko slēpusi.
Nebiju domājis, ka arī tu.
Desmit gadus...
Tu neapjēdz, cik grūti man bijis.
Slēpi no manis. Kāpēc?
Kāpēc? Kāpēc?! - Neapjēdz!
Jo tu gribēji nogalināt visu ģimeni!
Dzinies mums pakaļ ar beisbola vāli!
Ko? - Es zināju, tas neesi tu.
Es zināju - tā bija būtne, kas foto.
Bet bērni jau nesaprot.
Fosteru mocīja nakts šausmas.
Esmu melojusi bērniem desmit gadu.
Stāstījusi, ka atmiņas nav īstas.
"Jūsu iedomas. Tētis neko sliktu nedarīs."
Es to nevarēju.
Bet darīji.
Viņiem ir vienalga, kas tevi vadīja.
Viņi redzēja tavu seju. Viņus sāpināji tu.
Tāpēc es novērsos. Gluži vienkārši...
Es vairs nespēju tā dzīvot.
Zini...
Kopā būtu varējuši tikt tam pāri.
Vai tas esi tu?
Daltons nupat man atsūtīja.
Viņš redz murgus un vīzijas.
Kaut ko par sarkanām durvīm.
Un vēl tas.
Ko darīsim?
Man ir bail.
Viss būs labi.
Būs labi. - Es nezinu...
Mums nekas nenotiks. Apsolu, skaidrs?
Pieskati brāli, Dalton.
Labi.
Lūk, tā.
Bet kāpēc tētis uz mums dusmojas?
Māmiņ, māmiņ.
Iešu uz tumšo vietu, atradīšu tēti.
Nē, pārāk bīstami. - Bet es to varu.
Labi, tikai uzmanies.
Rimsties.
Nē! Nevajag! Ko tu dari?
Nevajag! Ko tu dari?
Tēti, lūdzu, nevajag.
Nevajag!
Nē!
Nevajag!
Un tagad, mani mīļie draugi,
es gribētu šo dziesmu veltīt jums visiem.
Lai kur jūs nebūtu,
šī dziesma ir jums.
Pārbaudu, kā tev iet!
Labi?
Sēdi uz grīdas kā ērms. Normāli.
Tad jau viss kārtībā?
Jo, kad nodzisa gaisma, nodomāju:
varbūt māžojies ar tumsas pasauli.
Zinu, tev nepatīk tumsa.
Tāpēc izdomāju...
es darīšu gaišu tavu istabu
tāpat kā daru gaišu tavu dzīvi.
Es no tumsas vairs nebaidos.
Skaidrs.
Tā kā es visu stiepu lejā,
tik un tā izkarināšu.
Kaut gan tu esi baigi kaitinošs. Jēziņ.
Klau, paklausies.
Saņēmu tavu īsziņu un skarbi atbildēju.
Tad izdzēsu, jo Žiperīgā Oma mācīja:
nesaasini strīdu ar īsziņu.
Tā neizsaka toni.
Bet ja gribi manu viedokli...
tad klausies.
Beidz rakņāties pagātnē.
Daži notikumi jānodod aizmirstībai.
Un...
dažreiz vienkārši jādzīvo tālāk.
Dalton?
Hei.
Dalton. Vai tev viss labi?
Dalton.
Dalton?
Nē.
Ai, nē! Nē, nē, nē!
Tētis ir tepat.
Es tevi izvedīšu laukā, Dalton.
Mēs tiksim prom un iesim mājās, labi?
Te neatgriezīsimies.
Dalton. Kas ir?
Dalton.
Dalton, saki, ka tur esi.
Dalton.
Dalton, es zinu, ka tu tur esi.
Ja man pieskarsies, es tevi piekaušu.
Tēti, nē!
Gribēji mani nosist.
Es ne. - Es tevi redzēju!
Dalton, tie mošķi iemiesojas mūsu ķermenī.
Tā bija man, nu viņš to izdarījis ar tevi.
Viņš nāk tev pakaļ.
Jāiet prom.
Nāc.
Viņš nāk!
Skrien!
Dalton, palīdzi!
Palīdzi noturēt durvis!
Nē! - Mēs nevaram viņu atvairīt, tēti.
Dēls, mums ir jāmēģina.
Ejiet prom!
Nē!
Nē! Nē!
Dalton, kusties.
Jāatrod kaut kas, ar ko nobloķēt.
Nāc, iesim.
Tēti, lūdzu. - Tēti!
Mums jāiet prom!
Viss ir labi.
Tu ej.
Ej.
Ejiet prom!
Nē!
Nē! Ak dievs.
Džoš.
Tas beidzas līdz ar mani.
Krāsa?
Krāsa. Daltons.
Tev no tās jātiek vaļā.
Sadedzini, aizmirsti. - Nē.
Aizmiršana nelīdz. Vajag atcerēties.
Pat to, kas sāpinājis.
Bens Bērtons
Tēti?
Viss ir labi. Viss ir labi.
Daltonam nekas nekaiš?
Viņam viss ir labi. - Tad labi.
Daltons
Viņš zvana.
Dalton. - Vai tētis atgriezies?
Jā! Jā, atgriezies. Viņam viss ir labi.
Tiksimies piektdien.
Lai Fosters ņem līdzi vēstures mājasdarbu.
Vari atbraukt agrāk, paēdīsim vakariņas.
Jā, labprāt. Paldies.
Burvīga māja.
Paldies.
Vai jūs šeit dzīvojat? - Es tā ceru.
Dīvaina atbilde.
Laikam esmu iegrimis atmiņās.
Tās var pārņemt prātu.
Es jūs pazīstu.
Varbūt kaut kur esat redzējis.
Es pazīstu jūsu māti.
Es viņai daudz ko gribu pastāstīt.
Es zinu. Un jūs to varat.
Un pastāstīsiet. Kaut kad.
Jūs gaida spoža nākotne.
Jūs un Daltonu.
Apņēmīgi ejiet uz priekšu, Džoš.
Oho.
Esmu ticis pie sienas.
Jā.
Es tevi mīlu, dēls.
Arī es tevi mīlu.