Ăsta e Pământul. Pe el trăiesc şase miliarde de oameni.
Când eram eu copil, erau trei. E greu să le ţii seama.
Aşa e mai bine. Asta e America.
America dă încă tonul în lume.
În Indiana, Clark Hodd. Cel mai bun fundaş din ţară.
Săptămâna trecută a înscris 100 de puncte într-un singur meci.
Erica Sorgi. O veţi vedea la următoarele Jocuri Olimpice.
La Seattle, Dallas Malloy, de 16 ani.
Procesul ei a deschis drumul pentru femeile boxer.
Acum şi-l închipuie pe fostul ei prieten.
La Indio, în California. Art Stallings.
Uitaţi cum i se citeşte bucuria pe faţă.
La Odessa, în Texas. Marele Frank Cushman.
În aprilie, 26 de echipe se vor bate ca să semneze un contract cu el.
E cel mai important client al meu.
Încearcă să te concentrezi! Vrei să fii campion?
Sunt genii peste tot. Ca floricelele de porumb. Dar unele se deschid...
Antrenorule, habar n-ai de golf!
şi unele nu.
Eu sunt tipul pe care, de regulă, nu-l vedeţi.
Stau în culise. Eu sunt agentul sportiv.
Anul ăsta îţi arăt eu!
Uşa mea rămâne deschisă dacă vrei un agent adevărat.
Cu plăcere, Johnny.
Mă duc acum la o întâlnire să vorbesc despre tine. Aş omorî pentru tine!
- Trebuie să câştigăm. - Mă plec în faţa ta!
Jerry, ce mai faci?
- Cât o să mă coste? - Ştim amândoi că îţi permiţi.
O să scriu suma şi discutăm de acolo.
14 milioane x 5
- Nu-mi permit să dau atât. - Nu e ieftin să câştigi.
Ştiţi pozele alea cu noul jucător şi proprietarul echipei?
Acolo, în stânga, sunt eu.
În clădirea asta lucrez eu. La SMI. Sports Management International.
Treizeci şi trei de agenţi care îndrumă carierele
a 1.685 dintre cei mai buni sportivi din lume.
Eu gestionez vieţile şi visele
a 72 de clienţi şi primesc, în medie, 264 de telefoane pe zi.
Nu voi avea linişte până când nu te văd cu o Coca-Cola în mână,
într-o nouă reclamă cu tine ca vedetă, în care cânţi cântecul tău,
transmisă în timpul finalei Super Bowl pe care o câştigi.
La asta mă pricep cel mai bine.
Să fiu sincer, am început să observ acum câţiva ani şi n-am spus nimic.
Fata avea 16 sau 17 ani?
În goana după marele câştig, lucrurile mici te duc de râpă.
Nu există nicio dovadă pentru nimic decât că este un sportiv excepţional.
Eşti Calvin Nack? Îmi semnezi şi mie cartonaşul?
Îmi pare rău, băiete, nu pot să semnez pe ăsta.
- Doar pe cartonaşe Pro-Jam Blue Dot. - Nu voiam decât un autograf.
În ultima vreme, e din ce în ce mai rău.
Şi este accidentat!
Bună, iubitule.
Mai ştii cum te cheamă?
Stai aşa, îmi amintesc. Mă cheamă Steve Remo.
Joc la Chicago. Doamna de aici e soţia mea.
Bună, iubitule.
Ăsta e băiatul meu. Şi ăsta e...
Stai aşa.
E agentul meu. Agentul meu.
Trebuie să joc în weekendul ăsta. Dacă joc în 65% din meciuri,
iau o primă de joc. Am nevoie de prima aia.
- Jesse, ai grijă de tine, puştiule. - Dle Maguire...
E a patra accidentare. N-ar trebui să-l convingă cineva să se oprească?
Ar fi nevoie de un tanc ca să-l oprească pe tatăl tău.
Ar fi nevoie de toţi cei cinci
"Super Trooper VR Warriors" ca să-l oprească pe tatăl tău.
Bine?
Du-te-n mă-ta!
Cine devenisem oare? Un alt rechin în costum?
salarii uriaşe şi tu eşti unul din cei cărora li se datorează asta.
Este un sportiv excepţional.
După două zile, la şedinţa companiei de la Miami, am avut o revelaţie.
Am deja 18 milioane de dolari...
Depresie? Revelaţie.
- Nu voiam decât un autograf. - Mai ştii cum te cheamă?
Nu puteam să scap de un gând:
Mă uram.
Nu, uite care era problema:
Îmi uram locul în lume.
Aveam atât de multe de spus şi nimeni nu mă asculta.
Şi atunci, s-a întâmplat.
A fost un lucru ciudat, complet neaşteptat.
Am început să scriu o declaraţie de principii, nu un memo.
O sugestie pentru viitorul companiei noastre.
O noapte ca asta nu vine des. Am profitat de ocazie.
Am început cu o pagină şi am ajuns la 25.
Dintr-o dată, eram din nou eu însumi.
Îmi aminteam de bucuriile simple ale acestei meserii.
Felul cum răsună stadionul când jucătorul meu se descurcă bine.
Cum trebuie să-i apărăm când sunt sănătoşi şi când sunt accidentaţi.
Cu atât de mulţi clienţi, uitasem ce contează cu adevărat.
Şi am scris, am scris, am scris. Nici măcar nu-mi place să scriu.
Mi-am amintit chiar şi cuvintele mentorului meu, răposatul Dicky Fox:
În acest domeniu, importante sunt relaţiile interpersonale.
Dintr-o dată, totul a devenit clar. Soluţia era: Mai puţini clienţi,
mai puţini bani, mai multă atenţie.
Să ne pese de ei, să ne pese de noi.
Să începem să ne trăim vieţile cu adevărat!
Sunt primul care recunosc, ceea ce scriam era cam siropos.
Dar nu-mi păsa. Îmi pierdusem capacitatea de a spune minciuni.
Eram aşa cum îmi dorisem mereu să fiu.
L-am dus la un centru de copiere şi am cerut să-mi facă 110 copii.
Până şi coperta arăta ca De veghe în lanul de secară.
I-am zis Lucrurile pe care le gândim, dar nu le spunem:
Viitorul companiei noastre.
Aşa devii celebru, omule.
Pune-ţi sufletul pe tavă.
Mulţumesc.
- Toţi au primit câte un exemplar. - Unele fiare periculoase sunt bipede.
Nu vor pace şi nu sunt capabile să iubească.
Societatea trebuie apărată de aceste minţi bolnave.
Bum!
Bună, sunt Jerry Maguire. Manuscrisele acelea...?
- Toate au fost transmise. - Serios?
Nu, e-n regulă.
Mulţumesc.
În sfârşit, cineva a spus ce trebuia spus.
- Bravo, Maguire. - Da, da!
Aveam 35 de ani.
Şi începusem să trăiesc.
- Cât timp crezi că mai stă? - Cam o săptămână.
- Deci eşti agent sportiv? - Da, sunt Jerry Maguire, de la SMI.
Bobby Fallon, de la BPI. Eu produc reclamele pentru Coca-Cola.
Noroc!
Mă scuzaţi, fiul meu este alergic la materialul păturii. Mă întrebam...
Doar pe acestea le avem. Bine?
- Îmi pare rău, am fost nepoliticoasă. - Nu-i nimic, acum tragem amândouă.
De ce mi-e atât de uşor să vorbesc cu tine? Spune-mi de logodnica ta.
- N-am ajuns încă la prezentare. - Spune-mi cum ai cerut-o!
Scumpule, te simţi bine? Vrei nişte suc sau altceva?
Mulţumesc. Dar urcam prin băltoace.
Aveam inelul în buzunar. Eram cam stresat.
Rămăsesem în urmă. Şi ea îmi spune...
"Grăbeşte-te, găgăuţă!"
M-a deranjat întrucâtva. Am tăcut. Şi a tăcut şi ea.
Şi m-am hotărât să n-o cer. Atmosfera nu era potrivită.
În momentul ăla, ştiu că ştia deja că voiam s-o cer.
Şi ea ştia că ştiu.
- Aşa că ne-am dus înapoi la hotel. - Ce trist!
Stai să vezi. Nu ştiam, dar secretara mea credea că am cerut-o deja.
Şi a pus o formaţie să cânte "Vino, mireasă" când am intrat.
- Îmi place! - Toţi jucătorii se uitau la noi.
Era şi o echipă de la ESPN.
Aşa că m-am întors către ea şi i-am spus cu emfază:
"Eu, găgăuţă, te cer pe tine,
zeiţă a alpinismului, în căsătorie".
Am scos inelul. Nu prea îmi plac mie scenele grandioase,
dar mi-a spus "da" chiar atunci.
Câţiva dintre cei mai duri fotbalişti au plâns.
- Ne căsătorim în februarie. - Jerry, o să fiţi căsătoriţi veşnic.
- Care e problema, mami? - Clasa întâi, asta e problema.
Înainte însemna mâncare mai bună, acum înseamnă viată mai bună.
Ray?
Haide, amice!
- Bate palma! - Ray!
- Doamne! Ray! - Mă scuzaţi, pot să vă ajut?
Jerry Maguire...
Lucrez la firmă cu tine. Am fost şi la un picnic.
Ştiu, eşti Dorothy Boyd, de la contabilitate.
Ai un poster cu capul lui Einstein pe corpul lui Shaquille O'Neal.
Bravo.
- Ce-ai pierdut? - Copilul, minţile...
Ray! Ray!
Ascultă-mă, Dorothy. Dorothy?
Cât mă duc eu să-l caut, apucă-l pe domnul de acolo.
M-ai speriat. M-ai speriat!
- Să nu mai faci niciodată aşa ceva! - Bine, mami.
Niciodată, niciodată! Bine? Niciodată!
Dorothy?
- Ai grijă de tine. - Mulţumesc mult de tot.
Mi-a plăcut mult memo-ul tău, apropo.
- Serios? - Da.
Mersi. De fapt, era o declaraţie de principii.
Cred că, în epoca asta, un asemenea optimism e un act revoluţionar.
- Aşa crezi? - Da.
Îţi mulţumesc. Nu ştiam dacă a fost bine că l-am scris.
Era 2 dimineaţa. Câteva chestii pur şi simplu le-am...
Nu. Partea că trebuie să îmbrăţişăm lucrurile care sunt încă pure...
O secundă, te rog.
şi să desfacem pumnii strânşi ai comerţului pentru binele colectiv.
Doamne! Pe mine m-ai inspirat şi eu sunt contabilă!
Adică... Să te respecţi destul încât să spui lucrurile astea deschis...
Să te dezvălui pe tine însuţi aşa, fără ascunzişuri, gol...
Nu ştiu ce să zic... M-a impresionat.
Te deranjează chestia asta?
Nu, e minunat.
- E minunat. - Unu, doi, trei!
Ai nevoie să te duc undeva? Eşti bine?
- Ce? - Vrei să te duc undeva?
O, nu. Sunt sigură că ţi-ar "plăcea" la nebunie chestia asta.
Să ne mai duci şi pe noi în Manhattan Beach, pe străzile alea micuţe.
Să te strecori prin trafic. Să-ţi treacă viaţa prin faţa ochilor.
- Cred că am băut prea multă cafea. - Nicio problemă.
Uite-o pe sora mea, Laurel, a venit să ne ia.
Ray,
Dorothy.
Mi-a făcut plăcere.
Pa.
Bună, Ray. Bună şi ţie. Am parcat prost, haideţi!
Scuze, dragă. Astea sunt toate?
- Vino încoace. - Dorothy?
Aia care a pus mâna pe el trebuie să fie o tipă tare stilată.
Trage-mi-o, nu te opri niciodată!
Mai devreme sau mai târziu va trebui să ne oprim!
Niciodată n-a fost mai bine!
Deschide ochii.
Dacă o să vrei vreodată s-o fac cu altă femeie pentru tine, o fac.
Nu pot să spun că e pasiunea mea. Într-o perioadă, mi se părea normal.
Dar a fost o fază trecătoare. Un moft din facultate.
Ca blugii rupţi sau facultatea de drept, pentru tine.
Vrei ceva de la bucătărie? Îmi iau nişte fructe.
Nu cred că e nevoie să ne spunem unul altuia toate alea.
Jerry, asta înseamnă intimitatea.
Să nu uiţi, mâine luăm cina cu Wade Cooksy.
Ştiu de petrecerea burlacilor.
Jerry, amicul tău s-a chinuit mult ca să iasă bine.
Vin toţi colegii de la birou. Toată lumea te iubeşte!
Relaxează-te, fă-te că eşti surprins şi distrează-te la maxim.
- Doamne! Tu! Şi tu! - Scuze.
Jerry!
Ţi-am făcut-o!
- Bună, prietene din facultate! - Felicitări!
- Pentru tine. - Mulţumesc.
Şi asta, pentru tine. Cea mai fină havană de la clubul meu.
Asta e treaba, omule.
Toată lumea te iubeşte.
Şi asta mă enervează de mor!
Fie că eşti de la ţară, fanatic sau ciudat,
tânăr sau bătrân, de la Moscova, Londra sau Memphis,
eu cred că Jerry Maguire va rămâne regele rock 'n' roll-ului.
- Carneţelul cu iubite. - Jerry îmi face inima să tresară.
- Îl ştiu pe Jerry destul de bine. - Bună, Jerry, mă mai ştii?
Ne mai vedem mâine la prânz?
Era bun la pat.
Ce chestie haioasă! Sunteţi demenţi. Ne vedem mai încolo.
bine că Jerry se însoară. N-o să rămână singur.
- Nu poate să stea singur. - Nu poate sta singur.
Aproape că are o fobie.
Jerry e un prieten grozav, dar stă prost cu intimitatea.
- Nu poate sta singur. - Nu poate sta singur.
- Nu poate să spună "te iubesc". - E agent. Minte.
- Şi eu te iubesc. - Şi eu.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Te iubesc, omule.
- Te iubesc. - Te iubesc.
- Bună dimineaţa, Jenny. - Iartă-mă, n-am ajuns la petrecere.
Bună dimineaţa, Jerry. Te aşteaptă Marcee în birou.
Întârzie la aeroport, pleacă înapoi la Phoenix.
- Marcee. - Jerry, în sfârşit, ai ajuns.
Rod e foarte, foarte supărat.
- Tyson, nu! - Bine, mami.
- Salut, Tyson. - Nu ne-am văzut de mult.
- Ce ţi-am spus eu, Tyson? - Ce pot să fac pentru tine?
Jerry, e umilitor, sunt gravidă şi n-am dispoziţie pentru abureli.
Unde e oferta noastră din Arizona?
- Prânzul la Cronin's. E bine? - Bob Sugar, unul din agenţii noştri.
- Învaţă să baţi la uşă! - Încântat.
- Tu ai sunat la noi acasă, nu? - Scuze că v-am întrerupt.
Nu ştiu cum îţi câştigi tu banii, dar soţul meu are o imagine de menţinut.
Şi tu îl bagi într-o reclamă la saltele cu apă? Îl vulgarizezi.
Merită "cei patru mari": Încălţăminte, maşini, haine, băuturi carbogazoase.
Ştiu care sunt cele patru bijuterii ale sponsorizării.
- Uau! - Am terminat marketingul, amândoi.
Şi am venit să jucăm!
Jegosul s-a întors!
- Bună. - Bună, amice.
Eşti bine?
- Da. Ce s-a întâmplat? - Am venit să te pun pe liber.
- Poftim? - Am venit să te concediez, Jerry.
E pe bune. Ar trebui să zici ceva.
Rahat.
Într-un restaurant aglomerat, ca să nu fac o scenă.
- Nerecunoscătorule... - Ţi-ai făcut-o cu mâna ta.
Ai zis "clienţi mai puţini", ai scris negru pe alb, ce Dumnezeu!
Cum crezi că mă simt eu? Trebuie să-mi concediez mentorul!
De-o săptămână mă apasă asta. Nu te gândeşti decât la tine?
- O să pierdeţi. - Tu ai vrut mai puţin.
Mi-a trecut. Acum îmi vreau toţi clienţii şi îi vreau şi pe ai tăi.
Cum spui tu.
Wendy, adu-mi agenda telefonică.
- Cush. - Cush, Sugar la telefon.
Te sun primul, eşti cel mai important om din sport. Cum e să fii o legendă?
Eu nu vreau decât să joc fotbal. Tată, e unul dintre agenţi.
Wendy, la Cushman sună ocupat! Sună-l până răspunde.
Şi adu-mi agenda mea telefonică!
J J, ce mai faci? Ai vorbit cu Maguire?
Mda, a cam luat-o razna. Să ştii că am vorbit cu Doritos despre tine.
Sunt foarte interesaţi. Vorbeşte cu Rick.
Martinez... Hombre, como estas?
Carlo, acum dai la SMI 25% din banii tăi din sponsorizări.
Comisionul meu ar fi mai mic cu 7%.
Nu ştiu dacă drogurile sunt de vină, dar tipul a luat-o pe câmpii.
Nu cred că vrei un asemenea reprezentant. Ce mai face mama ta?
O să te ajut să iei o decizie. Bine?
Ce-ţi spune inima să faci?
Îmi pare rău să aud aşa ceva.
- Ce s-a întâmplat? - L-au dat afară pe Jerry Maguire.
SMI, Cleo la telefon. Bună!
Faci o mare greşeală, asta cred.
Îmi pasă de familia şi viitorul tău. Dacă rămâi cu ei, nu ştiu ce va fi.
Jerry, îmi pare rău, colaborez de mult cu SMI.
Crezi că Maguire ştie ce înseamnă să fii de culoare?
Bob Sugar? Este...
E distractiv, e haios...
A zis că nu ştiu ce înseamnă să fii de culoare? Eu ştiu cel mai bine!
Nu face situaţia mai dificilă decât e deja.
Trebuie să-ţi spun sincer, chestia asta mă afectează rău.
Mai ştii cum o chema pe stripteuza aia? Eu da. O chema April.
E datoria mea să ştiu cui i-o pui. O fac pentru tine, nu pentru bani.
- Jerry Maguire pentru Katarina. - Vorbesc despre bani!
A fost o zi nemaipomenită!
Eşti cu noi sau nu? Nu e vorba de prietenie, e vorba de afaceri.
Eşti cu noi.
- Foarte bine. - Îmi pare rău pentru ce ţi-au făcut.
Dacă nu era afacerea cu Acura, ştii că te alegeam pe tine.
O, Jerry! Doamne!
Apel în aşteptare. Cine ar putea să mă sune acum?
- Kathy Sanders la telefon. - Tot eu sunt.
Kathy, de ce plângi? A! Deci rămâi cu noi?
Rod, sunt Jerry Maguire. Ce mai faci?
Jerry Maguire! Ce mai fac?
O să-ţi spun. Îmi fac griji pentru contractul meu.
Bob Sugar zice că pierd sponsorizări dacă rămân alături de tine.
- Asta fac. - Înţeleg. De-asta te-am sunat.
Ştiu că înţelegi. Dar înţelegi cu adevărat ce spun?
- Eu înţeleg ce spui, tati. - Cel mai bine ar fi să ne întâlnim.
- Scuze, poţi să aştepţi la telefon? - N-ai zis "mai multă grijă de om"?
- Nu aşa i-ai spus soţiei mele? - Da, am zis "mai multă grijă de om".
Bine! Hai să vorbim despre lucrurile pe care trebuie să le ştii.
Voi omorî pentru tine. Voi schilodi pentru tine.
Sunt un bun valoros!
Dacă vine unul la mine să mă omoare, eu îmi spun: "Prinde mingea!"
Punct! Eu fac minuni!
Vreau să ştiu dacă eşti cu noi sau nu.
Sunt din Arizona. Am depăşit recorduri în Arizona.
Am fost la Universitatea Arizona! Am jucat la Sun Devils!
- Şi acum vrei bani pe măsură. - Exact!
Jerry, am probleme cu furnicile. Am furnici în tot holul!
În camera fratelui meu curge apă!
- Rod. - Am inundaţie în camera lui Tee Pee.
Salută-l pe Maguire.
- Bună, frate Maguire. - Bună, Tee Pee.
Îmi cade casa în cap! Nimeni n-are grijă de Rod Tidwell!
Şi cică sunt un superstar!
Am nevoie să iei o decizie. Eşti cu mine sau nu?
O să te bucuri foarte mult că ai rămas cu Bob Sugar!
Trebuie să dau exemplu. Am o familie de întreţinut! Mă înţelegi?
Vreau să rămân în Arizona! Vreau contract nou!
Dar îmi place de tine. Da, îmi place de tine.
Soţia mea te place. Te porţi frumos cu soţia mea.
- Rămân cu tine. - Grozav, sunt încântat.
- Mă asculţi? - Da.
Asta o să fac eu pentru tine. Fii binecuvântat.
Şi uite ce o să faci tu pentru mine. Mă asculţi?
Ce pot să fac pentru tine? Spune-mi, ce pot să fac pentru tine?
E un lucru foarte personal, foarte important.
E un moto al familiei mele.
- Eşti gata? - Sunt gata.
Vreau să fiu sigur că eşti gata, frate.
Ascultă aici...
Arată-mi banii.
Să îmi
arăţi
banii!
Nu te face să te simţi bine când o spui?
- Spune cu mine, Jerry. - Să-ţi arăt banii.
Poţi mai mult de atât, Jerry. Spune!
- Bob Sugar e pe linia cealaltă. - Să-ţi arăt banii.
- Nu, nu "să-ţi". Arată-mi banii! - Arată-mi banii.
- Mai tare! - Arată-mi banii.
- Trebuie să ţipi! - Arată-mi banii!
- Vreau să simt ce spui. - Arată-mi banii!
Arată-mi banii!
- Îl iubeşti pe negrul ăsta. - Îl iubesc pe negru!
- Arată-mi banii! - Iubesc negrii!
Iubesc negrii!
- Cine e şmecheru' tău? - Tu eşti şmecheru' meu!
- Ce-o să faci, Jerry? - Arată-mi banii!
Felicitări, eşti agentul meu în continuare.
Nu vă faceţi griji.
N-o să fac ce credeţi că o să fac,
adică s-o iau razna!
Vreau să spun...
În timp ce părăsesc biroul la înfiinţarea căruia am contribuit.
Îmi pare rău, dar e adevărat...
Există pe lume şi bună cuviinţă.
Un mod civilizat de a trata oamenii.
Peştii ăştia au bună cuviinţă.
De fapt, îmi înfiinţez o nouă companie
şi peştii vin cu mine.
Spuneţi-mi sentimental,
dar peştii vin cu mine.
Bine.
Dacă mai vrea cineva să vină cu mine,
acesta va fi un început
palpabil şi interesant şi pasionant
în această meserie cretină
şi noi îl vom crea împreună.
Cine vine cu mine?
Cine vine cu mine în afară de Flipper?
Ce jenant...
Bine.
Wendy.
- Mergem? - Jerry...
Mai am trei luni până la mărirea de salariu.
Bine.
Vin eu cu tine.
Dorothy Boyd, îţi mulţumesc.
Acum?
Nu face asta!
Pa.
Ne mai vedem. Noapte bună!
Să vedem cum se descurcă fără noi.
Mulţumesc.
Ştiu că e un moment prost, dar oferi asigurare de sănătate, nu?
Sigur, da, asigurare de sănătate.
Nu ştiu.
Dacă te gândeşti la ce ai făcut, nu te panica. O să fie bine.
O să ne meargă minunat.
O să ne meargă minunat!
Mă întreb ce i-a spus.
Mătuşa mea favorită are probleme cu auzul.
I-a spus: "Tu mă întregeşti."
Ai perfectă dreptate. Am venit să ne sprijinim una pe alta
şi nici măcar nu ne ascultăm una pe alta.
Femeile sunt învăţate să nu se considere una pe alta oameni buni.
Ne privim una pe alta ca duşmani. Ne luptăm pentru bărbaţi, joburi...
- Aşa e, ne luptăm. - Înainte, uram femeile.
Şi după aia v-am cunoscut pe voi şi sunteţi la fel ca mine!
E important, pentru că ştiu că puteţi să-mi fiţi prietene.
- Îţi dă asigurare de sănătate? - Sigur că-mi dă.
Eşti mamă singură, n-ai dreptul să fii iresponsabilă.
Dacă citeai ce a scris, şi tu plecai. Şi pot să lucrez la San Diego.
- Ştii cât e consultaţia pediatrică? - Da, 150 $.
Da, când copilul se simte bine.
- Unde e Ray? - Doarme în sufragerie.
Data viitoare când îmi ţii predici,
nu-mi lăsa băieţelul singur în cameră cu grupul ăla de femei divorţate.
Şi mi-am conştientizat, în sfârşit, furia.
Ce am făcut?
Funcţionează, funcţionează. Avansarea este totul.
Cush salvează tot.
Mergi în Texas. Păstrează o vedetă şi toţi vor veni după el.
Nu există loialitate.
Prima persoană care mi-a spus asta ai fost chiar tu.
- Încercam să ţi-o pun atunci. - Ei bine, a mers.
Şi nu te voi lăsa să eşuezi. Eşti Jerry Maguire, ce dracu'!
- Aşa e. - Regele vizitelor la domiciliu.
- Stăpânul discuţiilor în sufragerie. - Bine, bine.
- Bine, cred că merge. - Nu eşti un ratat!
- Cine a zis că sunt ratat? - M-am exprimat greşit. Să mergem.
Sunt în spate, Jerry.
- Vrei o bere "însângerată"? - Nu, mulţumesc.
Bere cu suc de roşii.
Sunt bine.
Uite pentru ce am venit. Ne cunoaştem de mult, Matt.
Ştii cât de mult ţin la tine şi la fiul tău.
Ştii că sunt om de cuvânt. Dacă rămâi cu SMI...
Ne-am hotărât să rămânem cu tine.
Nu prea îmbrăţişez lumea.
Dar nu pot să-ţi dau drumul.
Mi-am spus: "Dacă vine la noi, rămânem cu el."
- Bună, Jerry. Ce mai faci? - Bună, Cush.
Ce mai faci, Cush?
- Îl mai ştii pe Keith? - Da.
Vreau să fie numărul unu la selecţie şi vreau să joace.
O să fie la Denver sau San Diego. Şi o să fie numărul unu.
Ori fac surf, ori schiez. Îmi convine oricum.
- La Denver ar trebui să fie. - O să dau din mine tot ce pot.
Ştii că nu semnez contracte, dar ai cuvântul meu.
Şi cuvântul meu e mai tare decât stejarul.
- Alo? - Dorothy? Sunt Jerry Maguire.
- Avery e acolo? - Are o întâlnire NFL la Atlanta.
- Jerry. - Alo? Alo?
Scuze, erau fiul meu şi dădaca.
- I-ai adus la birou? - Dădacă? Prefer tehnician pediatric.
Mi-am transferat apelurile acasă ca să pot lucra de aici.
Foarte bine. Dorothy, ne-am revenit.
Suntem din nou în joc.
Am aranjat cu Cush. Ne-am revenit.
- Mă bucur mult pentru tine. - Pentru noi!
Mă bucur pentru noi. Bine, pentru noi.
Rod, e o idee bună să vii la selecţie cu mine.
Nu, Rod, urcă-te în avion şi ne întâlnim în terminal.
- Bine. Ne vedem acolo. - Fii binecuvântat, Jerry.
Te întâlneşti cu Avery la poarta B la ora 16, 15.
Ştiai că un cap de om cântăreşte 3,6 kg?
Ştiai că Troy Aikman, în şase ani, a dat pase de 14.907 metri în total?
- Albinele şi câinii miros frica. - L-am cazat pe Tidwell la Marriott.
- E nefumător, nu-i aşa? - Nu ştiu.
Ştii că Pete Rose a înscris 4.256 de puncte şi nu e-n galeria campionilor?
Ştii că vecina mea de alături are trei iepuri?
Nu pot să mă măsor cu asta.
- Am stabilit tot ce trebuie? Da? - Da.
- Te întorci marţi, da? - Da.
Ray, distracţie plăcută la şcoală. Urează-mi noroc.
Noroc!
- Bună, Rod. - Bună, Jerry.
Cush, ce mai faci, omule?
Jerry, ar trebui să luăm bani pe astea.
Ăsta e agentul meu, poate vreţi şi autograful lui.
Mi-a obosit mâna.
- Scuză-mă... - Care-i treaba?
Eşti Hootie?
Nu, nu sunt Hootie.
Unde o să joci, la San Diego sau la Denver?
Ori fac surf, ori schiez.
Ori face surf, ori schiază.
Rod, în sfârşit, te-am găsit.
Ce caut aici? Parcă am întârziat cinci ani la balul de absolvire.
- Nimeni nu dă doi bani pe mine. - Hai să traversăm holul mare.
Vreau ca reporterii şi reprezentanţii echipelor să te vadă aşa cum eşti:
Cel mai bine păstrat secret din NFL.
Cel mai impresionant atacant de viteză. Eşti rapid, dur, carismatic.
Eşti cel mai tare. Eşti cel mai tare! Eşti gata?
- Să mergem. - Să traversăm holul.
Cel mai dur. Eşti cel mai tare.
- Hai. - Bună, Mel. Bună, Tom.
Unde e Cush?
Bine că l-ai păstrat pe Cushman. San Diego sau Denver?
Vi-l prezint pe Ron Tidwell. 110 prinderi, 1.417 m anul trecut.
Vreau să vorbim despre Rod Tidwell. Cel mai dur atacant de viteză.
Am venit atâta drum doar ca să mă plimb prin hol.
Şi e posibil să fi meritat.
Da? Hai să mai trecem o dată.
Uite, se filmează o reclamă la Reebok. Unde-s sponsorizările mele?
Nu m-au iubit cei de la Chevrolet, nu m-au iubit cei de la Pepsi.
Nu m-a iubit iepuraşul Energizer şi nici Nike.
Evident, nu m-au iubit nici cei de la Reebok.
- Ţi-am zis povestea mea cu Reebok? - Trebuie să mă duc la Cush.
Găina ta cu ouă de aur. Dar stai, ţi-o spun pe scurt.
Să-i ia dracu' pe Reebok!
Nu fac decât să mă ignore. Mereu m-au ignorat.
Ştii ce ai făcut grozav acolo? Cinci minute, ţi-ai lăsat
garda jos.
Şi ai relaţionat cu oamenii.
Ai fost sclipitor.
- Sclipitor? - Sclipitor.
- Serios? - Ne vedem mâine, ai grijă de tine.
- Acum mă iubeşti? - Jobul meu e să-ţi arăt banii!
Te testam. Dar când te aud că-mi spui asta,
te iubesc, omule. Să ştii.
Jerry, vino înapoi!
- Cum a fost zborul? - Bun.
- Cât porţi la pantofi? - 47.
Ia-ţi două perechi de adidaşi noi de lângă uşă.
Cush, Matt, trebuie să luăm o hotărâre.
San Diego a venit cu o propunere de ultim moment. E mare de tot.
Trebuie să fie numărul unu.
O să fie. San Diego îl vrea de la Denver şi îl vrea tare de tot.
- Cum rămâne cu Denver? - Se mai întâmplă înainte de selecţii.
San Diego, Matt,
oferă un contract de şapte ani cu 30 de milioane. Primă de adeziune de 8.
- Să scot firul din telefon? - Tot sună reporterii.
Fii prietenos şi spune: "Nu comentez."
Nu mă pricep să vorbesc şi să nu spun nimic.
Lasă-mă pe mine...
Pentru tine, e o plăcere. Cush la telefon.
Sunt Sugar. Maguire e acolo? Trage-ţi nasul dacă e.
Nu uita, acum joci cu cei mai tari.
Lasă-l pe tatăl tău să vorbească. Să ştii că ţi-am obţinut contractul.
E vorba de afaceri, nu de prietenie. Fii puternic,
pentru că acum eşti star international.
Bine, amice? Ne vedem mai încolo.
Nu comentez.
- Habar n-are. - Cush e pe ecranul mare, iar.
Deja m-am săturat de mine.
ECHIPA CUSHMAN
Înainte să mă întorc la Denver, ar trebui să punem ceva pe hârtie.
Să semnăm ceva care să spună că lucraţi cu mine.
Nu acum, Jerry.
Ştiu tot ce trebuie să ştiu, Matt?
Nu negociezi cu Bob Sugar, aşa-i?
Se pare că oamenii de la Denver n-au vrut să vorbească decât cu el.
Cine ţi-a spus asta? Sugar?
Învăţ din mers.
L-ai împuternicit să negocieze cu Denver pe la spatele meu?
Îmi pare rău...
- Îmi iubesc fiul. - Şi eu îţi iubesc fiul!
Am negociat 20.000.000 $ cu Denver. Denver tratează cu mine tot timpul.
L-ai ascultat pe Sugar. Bob Sugar, Matt, este un copil.
L-ai lăsat pe şarpele ăla la sânul tău?
În fine, greşeală de începător. Rezolv eu cu Denver în numele tău.
N-ai semnat nimic cu Sugar, sper.
Matt? Spune-mi că n-ai semnat.
Pentru că sunt încă mişcat de ce spuneai:
"Cuvântul meu e mai tare ca stejarul".
Am semnat acum o oră.
Tu erai în hol cu negrul ăla.
Îmi pare rău, Jerry. Vreau doar să joc fotbal.
- Ce să fac? Cum rezolv asta? - Iubitule, e deja rezolvată.
Ţie ce ţi-am făcut?
Totul se învârte în jurul tău.
"Consolează-mă, salvează-mă, iubeşte-mă". Am treabă de făcut.
Noi doi facem totul pe fugă.
Jerry, tu şi eu suntem oameni de vânzări. Noi vindem.
Nu e vorba de "iubeşte-mă" sau "ai încredere în mine".
Important este să "faci vânzarea", să "semnezi contractul".
Aşa, fă-mă să mă simt şi mai rău.
Deci n-am voie să fiu sinceră?
- Prefer loialitatea. - Cum ne-am înţeles la început?
Crudul adevăr. Îţi aminteşti?
Cred că tu ai adăugat partea cu cruzimea.
Jerry, unii oameni sunt sensibili. Eu nu sunt!
Nu plâng la filme, nu leşin de drag după bebeluşi,
nu sărbătoresc Crăciunul cu cinci luni înainte
şi nu-i spun unui bărbat care ne-a făcut varză viata
"sărăcuţul de tine". Asta sunt eu, la bine şi la greu.
Dar te iubesc, să ştii.
- Avery, s-a terminat. - N-am auzit.
- Ceva lipseşte între noi. - N-ai fost niciodată singur.
- Ascultă-mă. - Şi nu poţi să stai singur.
S-a terminat.
Nimeni nu m-a părăsit până acum.
Nu încerc să intru în istorie.
Am urcat traseul de 23 de ore până în vârful lui El Capitan
în 18 ore şi 23 de minute. Sunt în stare să salvez relaţia asta.
Nu.
O, Jerry...
N-am vrut niciodată să te rănesc.
Nu te las să mă răneşti. Sunt prea puternică pentru tine. Ratatule!
Nu te lăsa descurajat de lovituri. Şi mâine e o zi.
Taxi!
Acum mă iubeşti, nu-i aşa?
Foarte mult. Taxi!
Am visat eu sau am venit într-o limuzină?
Întrebarea e... Sper că nu vorbesc ca un psihiatru, dar...
- Ce s-a întâmplat? - Omule, sunt o mare dezamăgire.
Jerry, toată lumea plânge în emisiunea asta.
Dacă a fost pozitiv testul, nu mai lua cocaină.
Ţi-e dor de copil? De ce-ai lăsat-o pe mă-sa? O cunosc, e de treabă.
Ziariştii nu înţeleg presiunea la care eşti supus când ai 54.000.000 $.
- Ce porcărie! - Ce cauţi cu mine, Rod?
- De ce? - Nu vezi? Sunt terminat.
Sunt zero!
Acum 24 de ore, eram cel mai tare!
Acum...
Sunt un avertisment.
N-am nevoie de haina asta, sunt învelit în eşec!
Am pierdut vedeta selecţiei în noaptea dinainte de selecţie!
Şi de ce? Să recapitulăm.
Pentru că puştiul unui hocheist m-a făcut să mă simt superficial.
Am mâncat nişte pizza stricată, m-am culcat şi mi-a crescut o conştiinţă!
Vai, sufleţelul meu!
Eu am o "durată de folosinţă" de maxim 10 ani.
Următorul meu contract trebuie să-mi adică bani care să mă tină mult.
În cinci ani, n-o să mai pot să joc.
Din ce o să trăiască familia mea?
Din ce? Din ce îmi obţii tu.
Aşa că nu vreau să aud văicărelile tale.
"I-am pierdut pe Cush şi pe Avery..." şi alte porcării.
Îmi mai daţi un pahar, vă rog?
Oricine altcineva te-ar fi părăsit până acum,
dar eu rămân cu tine. Aşa am spus şi aşa fac.
Şi chiar de-ar trebui să te călăresc ca Zorro, o să-mi arăţi banii!
O să-mi arăţi banii.
Suntem băgaţi amândoi în asta. Trebuie să fim ca unul.
Amândoi. Înţelegi?
Doamne...
Nu aveţi mesaje.
Vine. Tocmai şi-a pierdut cel mai bun client. L-am chemat încoace.
Ăsta nu e un tip, e un sindrom. "Vârsta de mijloc, disperat,
nu pot să stau singur, îmi sun asistenta cea răbdătoare".
- Dar dacă asta îţi doreşti... - Draga mea, e logodit.
Şi pentru prima oară în viaţa mea profesională, fac ceva în care cred.
Bine. Dar ar fi bine să nu fie frumos!
Eu sunt Jerry Maguire.
Bună. Eşti exact cum mi-am imaginat.
- Eu sunt sora dezaprobatoare, Laurel. - Sinceritate.
Îţi mulţumesc.
Eu îţi mulţumesc. Dorothy!
Dorothy, a venit şeful tău.
Bună.
- Bună, mersi că m-ai invitat la tine. - Cu plăcere.
Unde e piticul?
- Doarme. - Doarme.
Mă bucur că eşti acasă. Nu-mi place deloc să stau singur.
Doamne!
M-am despărţit de Avery.
- Îmi pare rău... - Nu, e mai bine aşa,
pentru că am rămas prieteni. Mai bine acum decât mai târziu.
- Sunt făcut varză, nu-i aşa? - Da, te-a tăiat foarte rău.
Gândeşte-te ce-ar fi fost dacă-i luam inelul pe care îl voia pe bune.
Ia loc aici.
Îţi aduc nişte aloe vera pentru tăietură.
- Ai ceva de băut? - Sigur că da.
Am auzit.
Nu mai spune! Am văzut umbra a doi pantofi curioşi pe sub uşă.
Dorothy, tipul ăsta s-ar combina cu o greblă acum dacă ar fi interesată.
Nu le folosi pe alea, foloseşte-le pe alea răcite.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Am încălzit nişte pui din ăla. - Asta-i fata mea dragă!
Îţi spun doar atât: Totdeauna ai fost responsabilă în ce-l priveşte pe Ray.
N-ar trebui să se trezească şi să audă vocea unui bărbat străin în casă.
- Un bărbat beat. - Versus 10 femei furioase?
Apleacă-te. Bine, l-am prins.
Se mai poate mânca. Schimbă-ţi bluza.
Bună, Jerry.
Bună, Ray. N-ar trebui să fii în pat?
Ba da.
Nu-ţi face griji, nu spun nimănui.
Capul de om cântăreşte 3,6 kg.
- Jerry Maguire. - Cred că ăsta sună.
Ar trebui să mă visezi. Ar trebui să te gândeşti la mine tot timpul.
Atunci o să curgă dolarii. Atunci o să apară "kwan" -ul.
- Cine e la telefon? - Dar acolo cine e? Sunt Rod Tidwell.
Vreau să vorbesc cu agentul meu. Să-i intru sub piele.
- Eu şi agentul meu tre' să fim unul. - Eşti jucător de fotbal?
Jucător de fotbal? Sunt profesor şi o să-ţi tăbăcesc fundul!
Dă-mi-l pe Jerry Maguire la telefon!
Nu-ţi permiţi luxul să te îndrăgosteşti de un tip cu probleme.
- Fii practică. - Practică?
Pe gât, raţională. Cu anchior, sexy. Eu zic pe gât.
Nu-mi spune să fiu practică! Ştii ce fac alte femei de vârsta mea acum?
Se distrează în cluburi, încercând să agaţe bărbaţi,
să păstreze bărbaţi... Eu nu. Eu încerc să cresc un bărbat.
Ăsta. Am lângă mine un memento al lui Roger 24 de ore pe zi, toată viaţa.
- Am avut trei iubiţi în patru ani. - Nu-i rău.
Şi nici unul n-a fost mai grozav decât o carte bună şi o baie caldă.
Uită-te la mine, Laurel. Sunt cea mai bătrână femeie de 26 de ani din lume.
- Cum arăt? - Bine.
Da? Mersi.
72% dintre cumpărători sunt afroamericani. La fel şi eu.
- Vorbeşti prea mult. - Vorbirea e o comunicare primitivă.
- Mi-a plăcut să vorbesc cu tine. Pa. - Jerry!
- Fac un sendviş cu şuncă. - Vreau să-ţi spun ceva.
- Tu chiar mă asculţi. - Păi, te iubesc. Maioneză?
represiunea ca religie.
Tata a lucrat la United Way 38 de ani. Ştii ce-a zis când s-a pensionat?
A zis: " Mi-aş dori să-mi fi dat un scaun mai confortabil".
Şi după aia tata a murit.
Mama m-a dus la zoo şi mi-a plăcut mult de tot. Şi...
Stai, stai.
- Vreau să-ţi povestesc de tatăl meu. - Nu, hai să mergem la zoo.
Ai dreptate.
Doar că... Toată viaţa mea, am încercat să vorbesc.
Să comunic cu adevărat.
Dar nimeni nu vrea să mă asculte. Cunoşti sentimentul ăsta?
- Se uită la tine... - Să mergem la zoo chiar acum.
Grădina zoologică... A dracu' grădină zoologică e închisă acum.
Ai spus "dracu"'.
Da, am spus.
- Este...? - Nu te spun.
Atunci o să trebuiască să te duc la zoo.
- Mă duc la culcare, vine mama. - Stai aşa...
O aud pe mama. Trebuie să mă duc la culcare.
- Mersi că m-ai ascultat. - Nicio problemă.
Bun. De băut, de mâncare şi ţi-am chemat un taxi.
- Bună idee. - Linişte, băieţelul meu doarme.
Mda.
Pentru compania noastră.
O să tin un mic discurs înainte să plec.
Să nu-ţi faci griji pentru ziua de mâine.
Tu şi fiul tău, noi, ne descurcăm.
Încă ai o slujbă.
Dar să-ţi spun ceva despre Jerry Maguire, da?
Cine mă atacă, va pierde lupta.
Pentru că sunt un supravieţuitor. Sunt un supravieţuitor!
Dorothy Boyd, eşti alături de Stăpânul Sufrageriei.
Regele Regatului!
Şi sunt...
beat.
Ne întâlnim din nou.
Poftim.
Vrei să-ţi spun adevărul?
- Sigur că da. - Îmi pasă de slujbă, sigur.
Dar cel mai important, vreau să am parte de pasiune.
- Şi eu vreau. - Ce ai scris tu m-a inspirat.
Lucrez cu tine datorită acelui memo.
Mi-a plăcut mult acel memo.
E o declaraţie de principii.
Măi să fie...
Îmi pare rău de mână.
Ştii sentimentul ăla...
Când nu eşti încă jenat la maxim,
dar simţi cât de jenat vei fi mâine?
Nu-ţi face griji, şefu'.
Rahat... Ai spus "şefu"'.
- Da, am spus. - Acum mă simt ca Clarence Thomas.
- Nu te simţi ca Clarence Thomas. - Ba da, mă simt ca el.
- Te hărţuiesc acum. - E posibil să nu te dau în judecată.
- Bună seara. - Bună seara.
Să nu-ţi faci griji, da? Adică, să nu...
O să ne descurcăm, pentru că o să-mi iau singurul client
şi o să mergem până la capăt.
Pentru că... Mi-am revenit!
Să nu-ţi faci griji.
- Bravo, Rod! Bună prindere. - Nu poţi...
Bravo, bine!
- Tre' să vorbim de contractul lui. - Astă-seară la Crocodile, la opt.
Sigur.
Mulţumesc.
Spune-mi că te-ai pierdut pe drum. Ştiu că n-ai trata aşa un prieten.
- S-a întâmplat ceva. - Bine. 10 milioane pentru patru ani.
- E devreme şi visezi încă. - Zece pentru patru ani şi semnăm.
- Are un temperament problematic. - Pe mine mă ascultă. Pot să te ajut.
- E prea ghindoc. - A spart recordurile anul trecut.
Vreau un atacant ca la carte, de 1,90 m şi 100 kg.
Nu vreau un tip de 1, 78 m care face crize în vestiar!
Dennis, te rog...
să-mi faci o favoare.
Eu ţi-am prezentat-o pe soţia ta. Ne-am petrecut Crăciunuri împreună.
- Spiritul sărbătorilor. - Jerry, te milogeşti.
Îţi cer o favoare. Nu-mi face asta. Avem un trecut, noi doi.
Aşa e, avem un trecut. Ai crescut preţurile ani de zile.
- E rândul tău să fii dat la o parte. - Dennis, nu...
Am discutat cu Dennis Wilburn despre renegocierea ta.
Ai discutat?
Jerry Rice, Andre Reed, Chris Carter. Le-am dat clasă la toţi!
Şi totuşi, ei fac banul gros.
Ei au parte de "kwan". Şi tu discuţi.
- "Kwan"? Ăsta e cuvântul tău? - Da, e cuvântul meu.
Unii tipi au bani, dar n-o să aibă niciodată "kwan".
Ce înseamnă...?
Înseamnă dragoste, respect, comuniune şi dolari. Tot pachetul.
"Kwan".
Super cuvânt.
- Vrei un prosop? - Nu, mă usuc la aer.
Uite ce e, Rod. Spun asta cu adânc respect pentru tine.
Dar jucătorii pe care i-ai menţionat sunt jucători de referinţă.
- Şi înţelegerea asta a noastră... - De referinţă?
Uite ce vreau să zic. E o renegociere. Vrem mai mult de la ei.
Arată-le cât de mult iubeşti sportul ăsta.
Renunţă puţin la ţâfnă şi arată-le...
Stai aşa.
- Îmi spui să joc cum mi se cântă. - Nu. Vreau să spun
că trebuie să-ţi aminteşti cum erai când ai început să joci.
Mai ştii? Demult, când erai copil, nu era vorba doar de bani, nu?
Nu?
Sau era?
Fă-ţi treaba ta şi nu-mi spune mie să joc cum mi se cântă!
- Bine. - Hei. Hei!
Sunt sportiv.
- Nu sunt om de spectacol! - Bine!
Nu joc cum mi se cântă şi nu încep sezonul preliminar fără contract!
- Bine, bine, bine! - Jerry, vorbeşte cu mine.
Respiră adânc! Respiră adânc, Jerry.
Eu sunt în arenă pentru tine.
Nu ştii cum e să fii în pielea mea.
Este un asediu al umilinţei de la prima oră din zi
despre care n-o să-ţi povestesc niciodată pe de-a-ntregul. Da?
Ce Dumnezeu... Ajută-mă!
Ajută-mă, Rod. Ajută-mă să te ajut.
Ajută-mă să te ajut.
Scuze.
Te ţii de un fir de păr.
Şi-mi place chestia asta la tine!
Fără contract? Mă ajut, te ajut, ajut pe toată lumea!
- Bravo, omule. - Mă bucur că te amuz.
Ajută-mă! Ajută-mă!
- Ne vedem la Los Angeles. - Jerry. Fii serios, omule!
Vezi tu, asta e diferenţa dintre noi.
Tu crezi că ne certăm şi eu cred că discutăm în sfârşit!
Dacă nu iubeşti pe toată lumea, nu poţi să vinzi pe nimeni.
Dennis Wilburn îţi trimite oferta lui pentru Tidwell joi dimineaţă.
- A zis c-o să fii fericit... Bucuros. - A zis fericit sau bucuros?
Bucuros. A zis "bucuros".
- Bucuros e bine. - Avem nevoie de comisionul ăla.
Poftim. Ţi-am făcut o situaţie financiară.
- Apartamentul meu s-a devalorizat. - Nu e nevoie să-mi explici.
Vreau să-mi cer scuze pentru azi-noapte.
Da, ce s-a întâmplat?
Suntem colegi. Nu e bine să avem "atmosferă".
Mă simt uşurată că ai spus asta.
Noaptea trecută mă simţeam singur.
Am simţit că mă înţelegi.
Trebuie să ne gândim la firma noastră.
N-o să mai profit niciodată de tine în felul ăla.
- Bine. - Ai renunţat la slujbă pentru mine.
Chiar e corect?
Exact.
E unul din momentele când ai nevoie să fii singur cu gândurile tale.
Să te gândeşti ce a mers prost şi cum să rezolvi problemele.
Şi să fii singur.
Singur.
- Vrei să ieşim undeva la cină? - Ştiu un restaurant grozav.
M-am despărţit de ratatul ăla şi a început să mă urmărească.
- Cum adică să te urmărească? - Să apară neinvitat.
"Să apară neinvitat"? Adică Romeo pe balconul tău te urmăreşte?
Mă scuzaţi. Doamnelor?
Bună seara. O caut pe Dorothy Boyd.
- E în bucătărie. - Laurel. Bună.
- Unde o duci în seara asta? - Tu eşti dădaca?
- Au pair. - Au pair? Aha.
Te place.
Uite, Ray, am nişte cadouri pentru tine.
Îţi plac cadourile? Bine, super.
Arizona Cardinals. E echipa la care joacă Rod.
- Ţi-ai adus rufele la spălat? - Vrei o şapcă de la Steelers?
- Pentru mine? - Am adus câteva chestii.
- Am şi unul gri. - Mersi.
Cu multă plăcere. Uite ce am aici.
Un baton energizant. Ăsta o să te ţină treaz toată noaptea.
Nu e o idee prea bună. Mătuşa Laurel îl mănâncă pe ăsta.
Se pare că ai un fan.
Asta nu e o rochie, e un film cu Audrey Hepburn.
M-a entuziasmat ideea de a petrece o seară printre adulţi.
- Fără supărare, amice. - Jerry, l-ai cunoscut pe Chad?
Sunt îmbrăcat adecvat? Nu mi-am dat seama...
Nu-l lăsa să stea treaz prea târziu.
În seara asta, o să-l învăţ pe Ray câte ceva despre jazz.
Asta o să-l adoarmă repede.
Vreau să merg şi eu.
Nu, iubitule. Tu rămâi aici cu Chad şi fii cuminte. Dă-mi un pupic.
Să mergem.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Ia-mă în braţe.
- Ne întâlnim la maşină. - Bine.
Ţi-ai uitat cheile.
Nu l-am văzut niciodată pupând un bărbat de parcă i-ar fi tată!
Nu-i aşa că a fost emoţionant? Cred că simţea nevoia de asta.
Nu plânge la începutul întâlnirii. Plângi la sfârşit, ca mine.
Şi nu fi un umăr pe care să plângă el.
- Cheile. - Da, cheile.
Of, Doamne.
De când m-ai cunoscut, am fost...
Lenea a fost problema, de-aia m-am despărţit de Avery. Ştii zicala aia...
"Nu e vina nimănui". E o minciună. Întotdeauna e vina cuiva.
Trebuie să faci cum faci şi la serviciu. Să lucrezi la relaţia ta.
Dar poate că dragostea n-ar trebui să fie muncă aşa de grea.
Da, poate că nu.
Dar nu-ţi iei în fiecare zi la revedere de la o asemenea femeie.
- Un cântec pentru îndrăgostiţi? - Nu, mulţumesc.
- Nu, nu, suntem colegi de serviciu. - E ca o întâlnire la birou.
Dar ştiu ce vrei să spui.
Nici mariajul meu cu Roger n-a fost prea roz, nici măcar înainte...
Înainte...?
- Jerry? - Ce e?
Hai să nu ne spunem unul altuia poveştile noastre triste.
Mă întorc într-o clipă.
Înţeapă. Lasă-l pe Chad să prindă albina în pahar.
Nu, n-o să-i facă rău. Ai o inimă atât de bună, scumpule! Te iubesc.
Păi, aici ne spunem noapte bună.
Noapte bună.
Ne vedem mâine. E o zi importantă.
Noapte bună.
Ups.
- Lasă-mă să repar chestia asta. - Bună idee.
Cred că n-ar trebui să intri.
Sau intră.
- Depinde ce simţi. - La fel şi tu.
Eu trebuie să intru.
Aici stau.
Corect.
O să intru.
Bine.
Eşti sigur că vrem să facem asta?
Da, cu siguranţă.
- S-a simţit bine în seara asta? - Da, doarme.
- Cum a fost cu "băiatul sportiv"? - Nu s-a terminat.
Bravo!
Ce mai faci?
Să te porţi frumos cu ea.
E o femeie grozavă.
Ştiu că o să ţi se pară aiurea, dar te rog să foloseşti asta.
Nu, uite ce e... Doamne... Chad!
E cu Miles Davis şi John Coltrane.
Stockholm, 1963.
Doi maeştri ai libertăţii, cântând înainte ca arta lor să fie coruptă
de milioane de interpreţi de doi bani
care au distrus singura formă de artă americană:
Jazz-ul.
Am pus şi nişte Mingus pe ea.
- Fără bariere, fără limite. - Chad, am înţeles.
Vino încoace.
Ştii că asta o să schimbe totul.
Îmi promiţi?
Ce e muzica asta?
Îmi place să mă trezesc de dimineaţă! Bat din palme şi spun:
"Azi o să fie o zi minunată!"
Grozav! Chiar trebuia să faci chestia asta?
Îl trezesc eu, aşa că nu-ţi face griji.
Ce? Aştept să se facă cafeaua. Nu mă interesează.
- Spune-mi un lucru. - Nu.
- De ce te porţi...? - Mi-e teamă
că o să mizezi pe tipul ăsta care se poate să nu mai aibă nicio doagă.
- Te rog, dacă încep să spun... - Eu te rog.
Şi eu ce sunt, din moment ce am profitat de ocazie?
- Ei sunt altfel când sunt la pământ. - Da, poate că profit de el.
Asta înseamnă că sunt un om rău?
Am avut pe cineva popular, fermecător şi nu prea drăguţ cu mine. Şi a murit.
De ce l-aş lăsa pe tipul ăsta să-mi scape
când fiecare fibră din corpul meu îmi spune că el este alesul?
Ia-o mai uşor. Voiam doar câteva detalii picante.
De ce n-ai spus aşa?
S-ar putea să te intereseze acest mic detaliu.
Tocmai mă pregăteam să-ţi spun
că îl iubesc.
Da, îl iubesc! Şi nu-mi pasă ce crezi tu.
Îl iubesc pentru ce vrea să fie
şi pentru ce aproape este.
Îl iubesc, Laurel. Îl iubesc.
- Îl iubesc! - Bună, Jerry.
Poartă-te normal.
- Spune-mi că nu e acolo. - Nu e acolo.
O, Doamne!
- Uşurel, fetelor. - Cafea, Jerry?
Nu, mersi. Noi, ăştia care suntem la pământ, mâncăm întâi cerealele.
- Hai să mâncăm Apple Jacks. - Apple Jacks să fie.
Bună dimineaţa, draga mea.
Bună dimineaţa.
- Ce se întâmplă, Jerry? - Multe se întâmplă.
Azi primim un fax important. Avem nevoie de comisionul ăsta.
Vrei lapte?
Noroc!
Ai fost foarte drăguţ azi-dimineaţă.
Să ne rugăm pentru o ofertă mare ca să putem pleca din cămăruţa asta
şi să ne mutăm într-un birou adevărat.
Te superi? Mersi mult.
Rahat...
1,7 milioane pentru trei ani? Avem datorii mai mari de-atât!
Aşa sunt afacerile. O să le răspund.
Şi ce-o să le spui? "Vă rog, scoateţi-vă scula din fundul meu?"
Îmi pare rău, sunt un pic gravidă acum.
- Îmi vine să plâng. - Să nu luăm lucrurile în tragic.
- O să rezolvăm problema. - De ce eşti aşa de calm?
O să rezolvăm problema? Să n-o luăm în tragic?
Nu te-ai implicat suficient în relaţia cu el!
- Dă-mi pe Bob Sugar la telefon. - Marcee...
- Vrei să mă părăseşti? - Agenţii spun multe porcării.
Tu ce reprezinţi?
O oază de integritate, de exemplu! Există aşa multă lăcomie pe lume,
încât nici nu ştiu ce să-i spun fiului meu!
Măcar tipul ăsta nu ţipă "arată-mi banii!"
Ştiţi că e lefter şi lucrează pentru voi pe gratis?
E lefter! Lefter, lefter, lefter!
- Nu mă pricep la insulte ca ea. - Te-ai descurcat bine.
Fără mişto.
Vreau să vă arăt ceva.
- Poftim. Rod, citeşte ăsta. - Nu, nu, nu, nu.
Jerry, cred că... Cred că e important.
Îţi mulţumesc, dar...
Ar trebui să fii mândru de el. Ar trebui să-l citească.
Jerry, spune-mi ce să fac. Spune-mi şi o să te ascult.
Dacă-mi spui că doar atât putem obţine...
- Doar atât putem obţine? - Vorbesc cu agentul meu.
Uite ce o să faci. O să respingi rahatul ăla de contract.
Respecţi contractul nasol pe care-l ai şi la anul o să fii liber de contract.
Iubitule, noi contăm. Tu şi eu. Noi stabilim care ne este valoarea.
Eşti puternic, mândru,
supravieţuitor şi splendid.
Marcee,
eşti cea mai tare.
Iubitule!
- Dacă eşti accidentat, nu iei nimic. - N-o să fiu. Sunt puternic la suflet.
- Îţi asumi un risc. - Crezi în mine cum am crezut în tine.
Înţelegi? Prietene!
Înţelegi, bebeluşule?
- Eşti nebun de legat. - Te iubesc, scumpa mea.
- Dă să te pup pe cap. - Mersi.
- Accept slujba de la San Diego. - Nu te gândi încă la asta.
- Nu-ţi permiţi să mă plăteşti. - O să găsesc ceva pentru Tidwell.
- Nu vreau să-ţi fiu o povară. - O să ne descurcăm.
O să ne descurcăm. Nu pleca.
- Treci pe cămilă! - M-ai frecat toată ziua.
- E clientul meu. - Pune-l să urce pe cămilă.
- Îl pun. - Nu-ţi trebuie cămilă, mă ai pe mine.
- E reclamă la Camel Chevrolet. - Vezi? Aşa mă simt eu.
- El îmi simte durerea! - Treci pe cămilă!
- Îl retrag din reclamă. - E-n regulă. Doar scăpaţi de cămilă.
- Nu la aşa ceva m-am gândit. - Îl retragi?
Ai dreptate, să ne cărăm.
Îl retragi? Nu trebuia să mă implori să-l angajez!
Ştiu că aveai nevoie de bani, dar nu-i prindem pe cei de la Reebok
cu o reclamă regională la Camel. Pardon, dragă.
- Pot să te întreb ceva personal? - Acuma vrei să fim prieteni?
- Cum e cu mamele singure? - Am fost crescut de o mamă singură.
Spune-mi. Pentru că după asta, va trebui să se angajeze la San Diego.
În primul rând, mamele singure nu umblă după bărbaţi. Ai grijă.
Au fost deja la circ. Înţelegi ce vreau să spun?
Au fost la teatrul de păpuşi şi au văzut sforile.
- O iubeşti? - Cum îmi dau seama?
Dacă o iubeşti, îţi dai seama.
Nu vreau să plece. Am stat mult pe la ea pe acasă.
Astea sunt tâmpenii! Trebuie să fii corect faţă de ea.
Mamele singure sunt un lucru sfânt. Trebuie să staţi de vorbă.
Ea te iubeşte. Dacă tu n-o iubeşti, trebuie să-i spui.
Puştiul e formidabil. EI...
Înţeleg. Te înţeleg, prietene.
Dar un bărbat adevărat nu ar profita de o mamă singură.
N-am profitat.
Bine. Am profitat.
Ştii, John Coltrane i-a spus cândva lui Miles Davis...
Când îţi iei rămas-bun de la el, fii relaxată. Va fi cum e scris.
O să vă mai vedeţi. Eu pierd singura persoană care mă ascultă.
- Nu mă mai face să râd. - Faci ce trebuie.
Începe să-ţi trăieşti viaţa. Nu fi amortizorul lui.
Uită-te la proba A de pe pajiştea din faţa casei.
- Aproape că mi-e milă de el. - Cu bine.
Bine. Cu bine.
Pa.
Să ştii că o să-ţi placă la San Diego.
O să fie minunat acolo. O să-ţi faci o mulţime de prieteni.
- Ne vedem în weekend. - Pleacă.
Hai, du-te.
- Sigur ştii s-o conduci? - Camioneta? Nicio problemă.
- Ne vedem în weekend. - Treci în maşină. Treci în maşină.
Ne vedem peste câteva zile. Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
- Ce e? - Nu e nimic.
Ne vedem curând.
Dacă weekendul ăsta se amână pe luna viitoare,
iar luna viitoare se amână la nesfârşit, nu-ţi bate joc de viaţa ta.
Reciteşte ce ai scris.
Eşti mai bun decât Bob Sugar-ii de pe lumea asta. Nu uita.
- Aşteaptă! Stai puţin. - Nu, nu! Dumnezeule...
- Economisim din asigurare, chirie... - Nu-l asculta.
Dacă am rămâne împreună? Dacă ne-am căsători?
- Dacă te-aş cere, ai rămâne? - Nu face asta. Nu spune dacă...
Spune-o, dacă vrei.
Vrei să te căsătoreşti cu mine?
La ce te gândeşti?
Ne căsătorim.
Jerry Maguire, o iei pe această femeie de soţie?
Nu încă.
Dorothy Boyd, îl iei pe acest bărbat de soţ?
Aproape.
Vă declar soţ şi soţie.
- Acum, scumpule. - Da.
Ar trebui să plec.
Haide, frate. Vorbeşte cu mine.
Am făcut-o.
Chiar am făcut-o.
Dacă o faci să sufere, te omor.
Mă bucur că am stat de vorbă.
Uitaţi-vă la ei.
E atât de frumoasă!
Nu-mi vine să cred că au înregistrat chestia asta.
Bravo, frate!
O să dau caseta asta la ESPN.
- Crezi că glumesc. - Nu-i nimic, ştiu unde locuieşti.
N-aţi stat de vorbă, nu-i aşa?
Nu.
Asta era, evident, soluţia numărul doi.
Dorothy, vino încoace.
Doamnelor şi domnilor, domnul şi doamna Maguire.
Vom avea un sezon minunat!
Scotty, Tidwell a înscris 4 pentru 36.
- Jerry. - Dennis.
- Joacă bine, deocamdată. - Aşa e.
O să vă fie dor de el la anul.
Ratatule.
Am o echipă foarte bună şi sunt foarte mulţumit.
Ăsta e nemernicu' meu!
Vino aici.
De ce n-ai fi tu primul din familie care nu foloseşte cuvântul ăsta?
Şi te vom lăsa să trăieşti. Acum sărută-l repede pe tata.
Haide!
Haide, Rod!
Te-am văzut şchiopătând după primul sfert.
Da, eu...
Mi-am scrântit glezna pe gheaţă. Era foarte frig.
Bine. Mulţumesc.
A decurs bine. Merită să mai vorbim cu cineva? Nu.
Să plecăm de-aici.
- Cum ţi-e capul? - Stă să pocnească.
- Ce mai faci? - Rod!
- Ce mai faci? - Sunt bine.
Mijlocaşul ăla nu e bun de nimic. O să mă termine.
Pasează prea în înălţime şi spre centru.
Îmi plesneşte capul pentru că n-ai fost destul de ticălos
ca să-mi obţii alea zece milioane acum trei luni.
Ai grijă de tine pe teren. Eşti singurul meu client.
De parcă n-aş şti asta. Acum du-te acasă, la soţia ta.
- Ce înseamnă asta? - Ce cauţi aici?
- Puteam discuta asta la telefon. - Dar atenţia personală?
- Nu vrei să te duci acasă. - Ce vrei să spui?
Încerc să vorbesc cu tine. Cum îţi merge mariajul?
Chestia aia dintre soţ şi soţie. Cum merge?
- Nu toţi au ce ai tu. - De ce te-ai căsătorit?
- Te întreb ca prieten. - Vrei un răspuns?
Datorită loialităţii.
Ea mi-a fost loială.
Totul a pornit de aici.
Pur şi simplu...
a pornit de aici.
- Ăsta e un răspuns. - Ăsta e răspunsul.
Nu e sexy. La naiba! Dar e un răspuns.
"Spune-i ce a câştigat, Bob." "O frumoasă căsnicie!"
Fir-aş să fiu!
Mă bucur că te amuz, ca de obicei, Rod.
Vreau să te întreb ceva.
- Suntem prieteni cu adevărat? - De ce nu?
Prietenii îşi pot spune orice ca prieteni, nu-i aşa?
- Aşa cred. - Bine.
Iată de ce n-ai primit cele zece milioane.
Pentru că joci pentru bani. Joci cu capul, nu cu inima.
În viaţa ta personală, inima primează.
Pe teren, contează ce n-ai obţinut.
Cine e de vină, cine a aruncat prost,
cine are contractul pe care tu nu-l ai, cine nu te apreciază!
Nu asta îi inspiră pe oameni! Nu asta îi inspiră pe oameni!
Taci din gură! Joacă cu inima.
Şi am să-ţi aduc kwan-ul. Ăsta e adevărul!
Poţi să înţelegi? Te întreb ca prieten. Ştii asta?
Şi când ei te fac ghindoc, eu sunt cel care te apără!
- Nu vreau să mai fim prieteni. - Bine.
Nu mai spune "kwan". E cuvântul meu!
- Ne vedem în LA. - Nu joc cu inima?
Sunt tot numai inimă, jigodie!
- Câte lovituri la cap a suferit? - Nu sunt respectat.
Eu fac minuni.
Am fost deunăzi să văd un aşa-zis film despre negri.
Nu mai pune sare. Urmează cel mai important meci.
Nu vreau să apari deshidratat la Monday Night Football.
Au fost 20 de minute de trailere. Toate filme cu negri, toate violente.
- Negri care se împuşcă între ei. - Nu-mi place când te duci singură.
- Iubitule! - Regina mea din Peşti.
Nu-mi place să mă uit la filme fără tine.
Nu mă mai duc, bine?
- Bebe. - Iubito!
- Acum? - Acum!
- Ray, e timpul să mergem. - L-ai luat?
Acceptaţi Visa? Luaţi-l!
La ce te-ai gândit în seara asta,
văzându-i cum au trecut prin toate trăirile omeneşti?
"Sper că n-o să fie accidentat."
M-am simţit responsabil.
Uneori nu reuşesc să-mi dau seama ce e-n capul tău.
Şi nu ştiu încă să-ţi interpretez zgomotele.
- Când vrei să ştii, întreabă-mă. - Bine, am să te întreb.
Credeam că tocmai te-am întrebat.
- De ce mă iubeşti? - De ce mă iubeşti?
Pot să vin să mă uit puţin la TV?
- Aşteaptă un minut. - Doar câteva minute.
Ai răbdare. N-o să plece nicăieri.
Ştiu.
- Putem schimba subiectul? - Nu cred.
Nu pot vorbi despre banalităţi. Dar de-asta mă iubeşti, nu?
Eu acord atenţie personală clienţilor. Asta e viata mea.
Îţi stau la dispoziţie nonstop.
Mâine o să fiu la Phoenix, pentru Monday Night Football.
Pot ajunge în Indiana până marţi dimineaţă la 11,30.
Acordă-mi doar 20 de minute.
Nu-ţi cer să-mi răspunzi acum.
Te sun mâine. O zi bună! Salută-l pe Doug.
Bine, mulţumesc. La fel şi ţie, Marilee.
Indiana, marţi. Voi fi acolo.
E vina mea.
Poftim?
Nu e corect faţă de tine.
Vino aici.
Spune-mi ce ai. Lasă-mă să te ajut.
Am profitat de tine. Cel mai rău e că nu sunt singură.
Am făcut asta având un copil.
În entuziasmul meu, am crezut
că sunt suficient de îndrăgostită pentru amândoi.
M-am prefăcut că cererea ta era adevărată,
când putea să fie ipotetică.
Eu sunt de vină.
Măcar pot schimba lucrurile acum.
Nu sunt genul care-şi ia tălpăşiţa.
Eu rămân.
Nu vreau să rămâi.
Ce vrei? Vrei sufletul meu?
- De ce nu? Îl merit. - Dacă nu sunt făcut pentru asta?
- Cred că am făcut o greşeală. - Dacă e adevărat?
"E un prieten bun, dar un iubit jalnic."
E tema filmului despre burlăcia mea, pentru Dumnezeu.
Ştiu, l-am văzut. Îl ştiu pe dinafară.
- Nu-mi place să renunţ. - Te rog.
Eu am nevoie să mă împac cu situaţia, tu simţi nevoia să fii responsabil...
Dacă nu discutăm despre asta acum, am putea pierde zece ani
fiind politicoşi unul cu altul.
Propun ca deplasarea asta să fie ce este cu adevărat:
O pauză lungă.
Dar Ray?
O să fiţi prieteni.
Prieteni?
- Sigur că veţi fi prieteni. - O să-l duc la grădina zoologică.
Deci pauza asta e o despărţire? E...
Haide, Jerry. Ştii că nu mi-e uşor.
La suprafaţă, totul pare în regulă.
Am un bărbat formidabil.
Şi îmi iubeşte copilul.
Şi mă place pe mine foarte mult.
Şi nu pot trăi aşa.
Nu sunt făcută pentru asta.
Dacă n-ai nimic în inimă, capul nu contează.
A fost doar o declaraţie de principii.
Ridicaţi braţele, vă rog.
Rod, amice! Mă întrebam unde eşti. Ce mai faci?
Pleacă de-aici. Şterge-o.
- Unde e agentul tău? - Nu ştiu.
Locul tău e lângă oamenii importanţi. Locul tău e unde sunt banii mulţi.
- Eşti Rod Tidwell, ce naiba! - Nu te apropia de omul meu.
- Spuneam doar... - Pleacă. Cară-te!
E un moment frumos pentru tine. Te las să te bucuri de el.
Sună-mă, Rod. Transmite-i salutări lui Marcee.
- Mulţumesc că ai venit. - Mi-a fost dor de tine.
Ce pot să spun? Eşti tot ce am.
Sunt Frank Gifford, cu Al Michaels şi Dan Dierdorf, la stadionul Sun Devil.
Echipa Cardinals mai are încă şanse să participe la turneul final,
datorită jocului formidabil al lui Rod Tidwell.
Vom vorbi şi despre asta.
Dallas Cowboys ştiu sigur că participă la turneul final.
Vor încerca să câştige din nou cupa.
Dacă Arizona câştigă în această seară şi săptămâna viitoare,
vor intra în turneul final pentru prima dată după 21 de ani.
Ar fi bine să n-o dea în bară la Monday Night Football.
Ce-am spus? Întotdeauna îl intimidează jocurile televizate.
Cowboys îşi continuă misiunea la Monday Night Football.
- Bună, Shannon! - Salut. A fost un meci frumos.
- Rubrica de dimineaţă a fost grozavă. - Mulţumesc.
Du-te naibii, ticălosule!
E o bătaie în toată regula aici.
Cardinals refuză să plece în linişte în noaptea pustie...
Când sezonul interminabil se apropie de sfârşit. Încercam să fiu poetic.
Avansează, Al. Avansează.
Tidwell este placat cu duritate.
Nu e nimic poetic în asta.
- Eu aş fi reuşit să punctez. - Prinde mingea a şasea oară.
S- au despărţit în dreapta. Swenson se uită.
O primă lovitură la linia de 17 m.
Un alt atac dur la centru asupra lui Rod Tidwell.
Îl atacă serios pe Tidwell, nu-i aşa?
- Ce spune mereu tata? - Pare mai rău decât e în realitate.
O să se sinucidă.
- Taci. - Ce-am spus?
Mai sunt două minute de joc. Dallas conduce cu trei puncte.
A doua lovitură la linia de 10 m a echipei Dallas.
Swenson se dă înapoi ca să paseze. Mijlocaşul e atacat!
E la pământ! Lovitură de pedeapsă de la 5,4 m.
Bună mişcare atacul asupra lui Swenson.
Erau prea mulţi jucători. N-au putut contracara atacul.
Formaţie de X. Sunteţi gata?
Aşa, daţi-i drumul!
A avut o şansă să scape de ea.
Au trecut la trei şi şapte.
Spre finalul jocului, scorul e: Dallas, 17, Arizona, 14.
Tidwell e în mişcare. Se îndreaptă spre stânga acum.
Simulează. Swenson, bine apărat, pasează spre zona porţii.
Tidwell! Punct pentru Cardinals!
- L-ai văzut sărind după mingea aia? - A ţinut-o bine,
dar e încă la pământ. Tidwell a lovit pământul cu putere.
- Menţine mingea sub control. - Dar este rănit.
Nu se ridică.
- Jucătorii sunt îngrijoraţi. - Ridică-te, iubitule.
Antrenorul a ieşit pe teren. Este a noua prindere a lui Tidwell.
- Dumnezeule! - Arizona conduce.
- Mă auzi? - Clipeşte! Haide, clipeşte!
Publicitate! Spuneţi-mi ce are soţul meu.
- Am zis eu că e prea mic pentru NFL. - Ţine-ţi gura.
- E adevărat. Sunt realist! - Tee Pee, ţine-ţi gura!
Nu-i poţi fi loial fratelui tău? Ieşi naibii din casa mea!
Alo? Staţi puţin. E Jerry Maguire.
Ticălosule!
Jerry? Dumnezeule! O iau razna.
Marcee, e inconştient.
Linişteşte-te. Ai grijă să fie telefonul liber. Te sun eu înapoi.
Au medici buni. Linişteşte-te.
Trebuie să-mi spui ceva. Nu pot rămâne calmă. Fac o criză.
Să ne păstrăm calmul. Familia ta are nevoie să fii calmă.
Ştiu, dar familia mea e viaţa mea
şi fără el nu se poate!
Pe stadionul Sun Devil, privirile sunt îndreptate spre Rod Tidwell.
Regret tot ce-am spus în legătură cu slujba ta.
Fă tot ce poţi să mi-l aduci înapoi pe Rod, te rog.
Fă tot ce poţi. Te rog, Jerry.
În asemenea momente, speri că familia lui nu se uită.
Ar putea avea gâtul rupt. Sau coloana ruptă.
Clipeşte, dragul meu! Haide, trezeşte-te!
Te iubim, Rod!
Mă auzi?
Ştii unde te afli?
Antrenorul încearcă să-l facă să-şi recapete conştiinţa.
Am vrea să-l vedem mişcându-se.
- Rod? - Să-l scoatem de pe teren.
- Nu. - Adu targa. Ia-l de pe teren.
Stai. Lasă-mă să mă bucur o clipă.
Aşteptăm să se mişte. Îşi ridică capul?
Încearcă să se ridice.
Se ridică.
Uită-te la el! Mamă, e teafăr.
Tot stadionul e în picioare.
Rod e în picioare, iar publicul e încântat.
Iată un om care de obicei e foarte agresiv şi distant cu presa.
- Ne bucurăm pentru tine. - Va fi penalizat pentru asta.
Cui îi pasă!
CREDEM ÎN ROD
- Felicitări! - Mulţumesc. Un meci superb.
- Felicitări! - Mulţumesc.
O să plăteşti.
Ştiu. Ştiu.
Unde e Jerry?
Ai reuşit.
Tu ai reuşit.
De ce nu avem şi noi o relaţie ca asta?
E telefonul tău sau al meu?
Dorothy?
Marcee. Nu, e aici.
E Marcee. N-a reuşit să te prindă pe telefonul tău.
Am reuşit. Te iubesc. Te iubesc foarte mult!
Te iubesc!
Te iubesc, Tyson. Te iubesc, dragul meu.
Ce face bebeluşul? Cum se simte Katie?
Te iubesc foarte mult.
Ştii că nu voi păţi nimic.
După cum spuneai tu mai devreme, problema e bioritmul.
Conexiunile neuronale sunt deja formate.
De aceea le este greu oamenilor să se schimbe.
Îmi pare rău. Sărbătorile mă fac să mă simt şi mai divorţată.
Înţelegeţi? Se cântă, se mănâncă multă ciocolată...
Trebuie să vă mărturisesc ceva.
V-am ascultat pe toate spunând poveşti lacrimogene.
Şi v-am judecat.
Dar poate că aveţi dreptate. Bărbaţii sunt inamicul.
Nu, nu sunt.
Dar eu tot îl iubesc pe inamic.
Bună.
O caut pe soţia mea.
Aşteaptă.
Dacă aici trebuie să se întâmple, atunci aici se va întâmpla.
Nu te las să te descotoroseşti de mine. Ce zici de asta?
Asta era specialitatea mea. Mă descurcam bine în sufragerie.
Mă trimiteau să negociez şi reuşeam singur.
Iar acum...
Nu ştiu.
În seara asta
micul nostru proiect, firma noastră a avut un moment important.
A fost o noapte foarte importantă.
Dar n-a fost împlinită.
N-a fost nici pe departe împlinită,
pentru că n-am putut s-o împărtăşesc cu tine.
Nu ţi-am putut auzi vocea
şi n-am putut râde împreună cu tine.
Mi-a fost dor de... Mi-a fost dor de soţia mea.
Trăim într-o lume cinică. Într-o lume cinică.
Şi în profesia noastră avem concurenţi duri.
Te iubesc.
Tu...
mă întregeşti.
- Iar eu... - Taci.
Nu spune nimic.
M-ai câştigat de la început.
E cel mai bun grup de discuţii la care am participat.
Tatăl tău a plecat de acasă în ajunul Crăciunului, abandonându-şi familia.
Mama ta a măturat în închisoare ca să-ţi plătească şcoala.
Fratele tău şi-a pierdut un picior într-un accident la pescuit.
Ţi s-au întâmplat lucruri cumplite în viată.
- N-am să plâng, Roy. - Am o veste bună.
Tocmai am primit o notă semnată.
E un contract. Cu Arizona Cardinals. Pe patru ani.
11,2 milioane de dolari. Vei juca acasă, unde a început totul.
Ce zici de asta?
Îi iubesc pe toţi. O iubesc pe soţia mea. Marcee!
Îi iubesc pe copiii mei! Pe Tyson şi pe micuţa Katie.
Pe fratele mai mare, care e şchiop, dar se descurcă şi pe mezin, Tee Pee.
Eşti un tip agresiv, dar nu sunt supărat pe tine. Te iubesc.
Îi iubesc pe coechipierii mei. Uit pe cineva.
- Emisiunea ţine o jumătate de oră. - Salutări liniei mele ofensive.
Mă bucur că ai venit. Felicitări. Bravo ţie!
Ţi-l aminteşti pe Troy de la Super Bowl?
Ne-am întâlnit în '93.
- Aşa e. Mi-a plăcut memo-ul tău. - Mulţumesc.
- Te mişti încet, dar îţi revii! - Nu mai avem timp.
Uit pe cineva.
Jerry Maguire,
agentul meu.
Eşti ambasadorul kwan-ului meu.
Mulţumesc. Felicitări. Revenim imediat.
- Ţi-a plăcut la grădina zoologică? - A fost minunat!
Unu, doi, trei.
Puştiule, aruncă mingea.
Bună aruncare!
Ai văzut?
Nu! Să mergem.
Ce? Nu-l băgăm de mâine să joace la seniori,
dar are un talent înnăscut.
Şi eu cunosc oamenii care îl pot ajuta să-şi dezvolte talentul.
Nu am răspunsuri la toate întrebările.
Ca să fiu sincer, în viaţă am avut şi eşecuri, şi reuşite.
Dar o iubesc pe soţia mea, iubesc viaţa pe care o duc
şi vă doresc să aveţi şi voi parte de un asemenea succes.
SubRip by iName