JUMANJI NIVELUL URMĂTOR
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Sincronizare: Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Las toate astea
ca să ne vedem
şi abia aştept.
Las toate astea ca să ne vedem şi abia aştept.
Martha: Sunt atât de încântată!
Scuze...
Scuze.
Scuzaţi-mă.
Scuze.
Fridge: Luăm brunchul sâmbătă la Nora?
Încă eşti la raionul de pastă de dinţi?
Merg acasă de sărbători, aşa că...
Ţi se pare că s-a terminat programul?
Eu aş zice că nu.
- Termină cu pasta de dinţi. - Bine, scuze.
Tată, am ajuns acasă.
Sunt în bucătărie!
Jane, Spenjcer!
În bucătărie!
Tată, te-ai urcat pe scară?
- Bunicule, ce faci? - Ce ţi se pare că fac?
- Schimb becul. - Te las 5 minute şi urci scări?
N-ar trebui să faci asta.
Crezi că nu pot schimba becul?
Nu...
Mă descurc, sunt ok.
Hei...
Cum e la New York?
- Minunat. - Cum e la facultate?
E ok. Tu ce mai faci?
Minunat.
Nici nu ştiu ce fac aici.
Te recuperezi după o operaţie la şold.
- Ies rapid de aici. - Nu e o puşcărie.
Vreau să mă întorc în apartamentul meu. E chiar atât de rău?
Apartamentul tău? Da, e rău.
Este foarte frig aici?
Da, aeroterma de jos nu funcţionează, vine cineva dimineaţă.
E ca o cutie de gheaţă.
- L-ai sunat pe Milo? - Ce? Nu.
Tată, te-a sunat de cinci ori, de ce nu-l suni înapoi?
Nu vreau să-l sun, că nu vreau să vorbesc cu el.
Haide, te ajut cu geanta.
Oh, locuieşti aici.
Suntem colegi de cameră.
Pot sta la parter pe canapea.
- Da. - Ce? Nu fi ridicol.
Sunt doar câteva săptămâni, totul va fi bine.
Intră, fă-te confortabil.
- Eşti bine? - Nu-i spune mamei tale.
Asta intră acolo...
Asta, aici...
- Spencer, eşti pe recepţie? - Să încercăm.
Ne vedem atunci.
Ce drăguţi sunteţi voi doi.
Trebuie să plec la muncă înainte să vă treziţi.
Un instalator vine mâine dimineaţă.
- Mă întâlnesc cu prietenii la 10. - Drăguţ, unde mergeţi?
- La Nora. - De ce mergi acolo?
Sunt o mulţime de restaurante şi tu mergi acolo.
- Nu l-am ales eu. - Ce contează, au trecut ani.
Bine?
Te iubesc, mă bucur că eşti acasă.
Şi eu te iubesc.
E naşpa să fi bătrân. Să nu-i laşi pe alţii să te contrazică.
Mai eşti încă cu prietena aia a ta?
Nu, nu mai suntem împreună.
Cel puţin aşa cred.
Ea a fost de vină sau tu?
- E complicat. - Spune-mi, că înţeleg eu.
Prima dată când am fost împreună
eram...
un fel de...
oameni diferiţi decât acum.
Anul trecut a fost
minunat.
Eram la liceu şi aveam iubită.
Am aflat în cele din urmă
cine sunt.
Aş vrea să mă mai simt aşa.
Nu ştiu, relaţiile la distanţă sunt dificile.
Toată lumea zice asta, s-a dovedit a fi adevărat.
Pot să-ţi dau un sfat?
În fiecare zi la metrou
sunt o grămadă de fete la New York.
Şi cu una din cinci
m-aş însura fără îndoială.
Sunt cei mai frumoşi ani ai vieţii tale.
- Da? - Da, aşa e.
Adună-te, că mai bine de atât nu e.
De aici o iei în jos.
Bravestone.
- Doamne, arăţi uimitor. - Mulţumesc.
Ho ho ho.
Fridge.
- Vino aici. - Am construit case timp de 2 luni.
Iar pe drum spre casă ne-am oprit
în Costa Rica, şi a fost uimitor.
Foarte mişto, sunt fericită pentru tine.
Foarte mişto.
Em trebuie să-ţi zicem de acum?
Nu trebuie, e doar un pseudonim.
Prietenii de la facultate îmi zic aşa.
Em, îmi place, e tare.
Tu şi Spencer
- incă nu... - Da, nu.
Încă suntem despărţiţi.
Apropo, unde e?
Cristoase.
Ce vrei, Milo?
Şi eu mă bucur să te văd.
Da, vreau să intru la o ceaşcă de cafea.
Mersi că ai întrebat.
Te deranjează dacă fac nişte ouă?
Fă ce faci, nu-mi pasă, dar fă-o repede
n-am toată ziua la dispoziţie.
Vrei să mergi undeva?
Ai mai ţinut legătura cu...
- Spencer? - Da.
Ştii ceva?
- Nu chiar. - Eu îi dau sms da' nu-mi răspunde.
- Ştiu... - Am fost ocupat cu cursurile.
- Am avut meciuri în weekend. - Te înţeleg.
Îmi fac griji pentru el.
Bine. Unde e tipul ăsta?
Bun.
- Câh... - Cum adică câh?
Câh. Ce mai vrei?
Suni şi apari din senin.
După 15 ani, de ce? Că vrei să faci nişte ouă?
Îţi aminteşti când am deschis prima dată?
Îl aveam pe ăla mic de spăla vase. Morris?
Da, sigur că îmi amintesc de Morris.
Lucra 6 zile pe săptămână.
- Spălătorul de vase. - Micul Morris.
Nu se atingea de mâncare până nu termina cu fiecare tacâm.
Da, lucrate manual.
Micul Morris.
Treci la subiect.
Aşa se întâmplă mereu cu tine.
Ştiu ce vrei, vrei să-ţi ceri scuze.
Urăsc să-ţi spun, da' nu mă interesează.
Crezi că eu ar trebui să-mi cer scuze?
Instalatorul.
- Bunicul Eddie? - Anthony?
Da, eu sunt.
Anthony, ce mai faci?
Intraţi...
- Ce mai faci? - E naşpa să fi bătrân.
Nu-i lăsaţi pe alţii să vă spună contrariul.
Ele sunt Martha şi Bethany. El e bunicul lui Spencer, Eddie.
Martha, tu eşti prietena lui.
- 'Neaţa. - 'Neaţa şi scuzaţi deranjul.
Nu voi, el deranjează.
Milo Walker.
Milo din "Milo şi Eddie"?
- Încântat să te cunosc. - Cel mai bun restaurant din oraş.
Tocmai de acolo venim, acum se numeşte "Nora".
"Nora" nu se poate numi restaurant.
E doar un loc unde îţi iei micul dejun.
- E şi Spencer cu voi? - Nu, noi...
am venit aici în căutarea lui.
Vă e foame? Avem ouă prăjite.
Ia să văd.
Poţi face mai mult decât să vezi.
- Eddie, ai nevoie de ajutor? - Arăt ca şi cum am nevoie de ajutor?
Martha?
Hei...
Unde e?
- Auziţi asta? - Da.
Auzi ceva?
E zgomotul aerotermei defecte.
- Cum de-a ajuns aici? - Nu ştiu.
Poate s-a întors să-l ia.
Încearcă să-l repare?
De ce ar vrea cineva să-l repare?
Nu ştiu.
Poate a ieşit să cumpere piese de schimb.
Îl voi suna din nou, sunt sigur că e bine.
14 apeluri şi sms-uri ratate.
Nu cred că a ieşit din casă.
Bănuiesc
că a reintrat în joc.
Nu...
De ce ar face asta?
- Am fost mâncată de hipopotam. - Eu am fost ucis de o bucată de tort.
Cum va ieşi?
Trebuie să ia giuvaierul verde
şi să-l pună înapoi în statuie.
Singur?
- Trebuie să mergem după el. - Eşti nebună?
- Vin cu tine. - Sunteţi razna?
O putem face. Am fost acolo, ştim la ce să ne aşteptăm.
E clar, nu trebuie să mă mai văd cu albi.
- Am mai jucat şi am câştigat. - Abia am supravieţuit.
El ar fi făcut-o pentru tine.
Pentru oricare dintre noi.
Cu mare grijă, pare foarte deteriorat.
Bine aţi venit la Jumanji.
Nici măcar nu am ales avatarele.
Bine, începem. Urăsc partea asta.
Este o nebunie.
Hei, lume...
Cine sunt eu?
Nu-mi vine să cred.
Ea este. Sunt ea.
Spencer.
Spencer?
Ce naiba...
- Unde sunt? - Ce naiba e asta?
Dumnezeule.
Eddie?
- Cine eşti? - Milo Walker, tu cine eşti?
Milo?
Ce naiba..
Să fiu al naibii...
Dumnezeule.
Nu se poate.
Tu cine eşti?
- Eşti bunicul lui Spencer. - E ca să vezi.
Şi tu...
- Milo. - Cu siguranţă.
Eu sunt Martha...
Eşti iubita lui?
- Fii atent! - Ce?
- Doamne. - Asta doare.
- La naiba. - Bethany?
Ce? Nu sunt...
Nu se poate.
Nu...
Nu se poate întâmpla aşa ceva.
- Fridge? - Da, Fridge, la naiba.
Ce naiba, omule!
- Cred că ceva nu-i în regulă. - Zici?
Măiculiţă...
Stai, dacă eu... atunci tu
- Spencer? - De ce îmi spun toţi Spencer?
Nu, e bunicul Eddie.
Şi ăsta...
- e Milo. - Încântat să te cunosc.
Ce?
- Unde-s Bethany şi Spencer? - Nu ştiu.
Jocul nu ne-a lăsat să ne alegem avatarurile.
- Pentru că e stricat! - Da, bine.
Suntem morţi?
Şi eu m-am gândit la asta.
Am murit cumva şi-am devenit
un cercetaş musculos?
- Nu suntem morţi. - Atunci ce se întâmplă?
Va suna foarte ciudat, dar suntem într-un joc numit Jumanji.
Şi suntem în corpurile
unor personaje de joc video.
Fridge şi cu mine am mai fost aici.
Ultima dată am fost tu.
Suntem într-un joc.
Trebuie să-l găsim pe Spencer, că şi el se află aici.
- Spencer? - Da.
- Este aici? - Da.
Spencer, nepotul lui Eddie?
Da, Spencer.
Şi el e aici?
Da.
E aici şi trebuie să-l găsim.
E cumva un fel de-a v-aţi ascunselea?
Nu mă pun eu.
Şoldurile mele se simt bine acum.
Toate articulaţiile mele sunt mai uşoare.
Uită-te la ăştia.
Ia uite ce am eu.
- Avem o problemă aici. - Mie îmi zici?
Eu sunt tipul gras şi bătrân.
M-am întors şi lucrurile sunt mai rele.
Cel puţin ultima dată eram tot negru.
Ia uitaţi-vă la micuţu' ăsta. Bună ziua.
- Dle Walker, staţi departe de apă. - Plecaţi de acolo.
Ce spuneţi?
Prinde.
Pleacă de aici.
- Ce s-a întâmplat? - Ce a fost asta?
Ăla de acolo e un hipopotam.
Şi sunt foarte rapizi.
Mai rapizi decât un cal.
Şi au o muşcătură groaznică, feroce.
Ce ziceţi de asta?
Haios e că nu-mi amintesc
să ştiu prea multe despre hipopotami
până acum.
Eşti zoolog.
Scuze, ce?
Suntem în Florida?
Ăsta e un loc foarte periculos.
Eu şi Martha am fost aici înainte, ştim ce facem.
Trebuie să fiţi vigilenţi mereu.
Dacă sunt lângă apă, sunt atent la ea.
Trebuie să ai ochi la spate.
Doamne.
Ce s-a întâmplat cu el?
- Bai dă-mă dracu'. - Ce naiba ţi s-a întâmplat?
Fir-ar să fie.
Un avion?
Ce? Hai, veniţi cu mine!
Hai s-o urmăm.
Bine aţi venit la Jumanji!
De ce văd un avion?
- Nu ştiu. - Nu staţi, urcaţi la bord.
Puneţi centura, n-avem tip de pierdut.
Dr. Bravestone, renumit arheolog şi explorator internaţional.
Mă bucur că te-ai întors.
Aşteptam sosirea voastră.
- Cu mine vorbeşti? - Da, cu tine.
Încă o dată, Jumanji este în mare pericol.
Şi numai tu poţi ajuta.
Nigel, ne căutăm prietenul, ai văzut pe cineva...
Ruby Roundhouse
Asasina, bine ai venit la Jumanji.
Asasină?
Da, omor oameni.
Mă bucur că te-ai întors.
Aşteptam sosirea voastră.
- Cine-i ăsta? - Dragule, îţi mai aminteşti de mine?
Nigel Billingsley în slujba dv.
Nigel, mi s-a părut mie că tu eşti.
- El... cum se numeşte? - PNJ, personaj non-jucator.
- Nu e un personaj real? - Spune doar câteva lucruri.
Aşa e şi prietenul meu Carl.
Nigel, căutăm pe cineva, a ajuns cineva în Jumanji în ultima vreme?
Jumanji e în mare pericol.
V-am dat detalii în scrisoarea trimisă, dr Bravestone.
Poate ar trebui să o citiţi cu voce tare.
Bunicule Eddie, ai o scrisoare?
- Dacă am o scrisoare? - Verifică-ţi buzunarele.
- De ce trebuie să am o scrisoare? - Din cauza lui Nigel.
- Ţi-a scris o scrisoare. - N-am primit nimic de la el.
- Dar suntem într-un joc video. - Suntem într-un joc video?
- Vom muri. - Am murit deja.
- Suntem în iad? - Of, Dumnezeule.
Aveţi detaliile în scrisoarea trimisă, dr Bravestone.
Poate ar trebui să o citiţi cu voce tare.
N-am nicio scrisoare, de câte ori trebuie să repet?
Nu, Eddie, e în mâinile tale.
De unde a apărut asta?
Trebuie să fii atent la ce e în mâinile tale.
Poate ar trebui să o citiţi cu voce tare.
Dr. Bravestone,
sper ca scrisoarea să ajungă la tine
pentru că Jumanji e iar în mare pericol.
Avem nevoie de ajutorul tău imediat.
- Ce se întâmplă aici? - E un intro.
Aşa aflăm... vă explic mai târziu.
N-a trecut cel mai negru coşmar al nostru.
Pentru că Jurgen Brutalul s-a întors.
Cel mai rău cuceritor Jumanji s-a întors.
A adus cu el armata sa feroce.
Au coborât din fortăreaţa lor
din vârful muntelui şi s-au îndreptat spre provincia aviară.
Casa giuvaerului sacru al şoimului.
Purtat la gât de bătrânul satului
"Şoimul" e giuvaierul fertilităţii din Jumanji
şi a fost păzit de provincia aviară de sute de ani.
Cât timp giuvaierul va vedea soarele, apa va curge
şi pământul va prospera.
Multe suflete curajoase au murit în acea zi.
Dar Jurgen a obţinut ce şi-a dorit.
A pus piatra în întuneric, ascunsă de soare.
Seceta a lovit terenurile.
Culturile se usucă şi mor.
Dacă bijuteria nu va fi returnată imediat, poate fi prea târziu.
De aia vă chemăm alături de asociaţii dv strălucitori.
Ştiu că e o povară grea pentru tine, dr. Bravestone.
Această aventură e unică, pentru că e Jurgen Brutalul
cel care ţi-a ucis părinţii.
- I-a ucis părinţii? - Da, când doctorul era mic.
- E groaznic. - Suntem într-un joc video.
Trebuie bijuteria recuperată de la Jurgen Brutalul şi arătată soarelui.
- Se îndreaptă spre nord peste deşert. - Jurgen Brutalul e fiul Barbarei?
Amintiţi-vă să recuperaţi giuvaierul din mâna brutei.
Dacă vreţi să părăsiţi jocul strigaţi Jumanji.
- Cine este Jumanji? - E sora ei, dacă am înţeles eu bine.
Iată harta voastră.
Găsiţi o oază şi urmaţi focul până la fructele deşertului.
Nu pot ateriza aici, aşa că trebuie să săriţi.
- Ce? - O să cobor cât pot de jos.
Viitorul lui Jumanji stă în mâinile voastre.
Ce naiba!
Unde suntem?
- Unde este jungla? Ce facem aici? - Trebuie să fim puternici.
- Să fim puternici? - Da.
Sunt lucruri cu totul noi.
Şi ce naiba s-a întâmplat cu Bethany?
Ce parte din New Hampshire e asta?
- Nu suntem în New Hampshire, Milo. - Aşa e.
Exact, nu-i New Hampshire. Aţi început să înţelegeţi?
Nu, habar n-am ce se întâmplă aici.
Persoana aia îmi tot zice dr Braveman. Aşa îl cheamă pe ortopedul meu.
Cred că am mai avut o operaţie la şold şi acum îmi revin din ea.
Ia priviţi.
Trebuie să-l găsim pe Spencer.
Şi pentru asta trebuie să jucăm jocul.
Îl găsim, terminăm jocul şi plecăm acasă.
Eddie, eşti bine?
Ia uită-te la mine. M-am întors.
- N-am mai arătat aşa... - Niciodată.
N-ai arătat aşa niciodată.
Când eram tânăr eram în formă.
Îmi amintesc de tine când erai tânăr şi nu arătai aşa.
- Cred că ochii mei au culoare diferită. - Eşti cu totu' de altă culoare.
Îmi stă bine, nu?
Ne îndreptăm spre nord.
- În ce direcţie e nordul? - Nu ştiu.
- Vrei să verifici? - Acum sunt persoana cu harta.
Găsiţi oaza şi urmaţi focul până la fructele deşertului.
Urmează focul până la fructele deşertului.
- Nu există nimic pe hartă. - El poate citi, tu nu.
Fiecare loc e un nivel diferit în joc, iar nivelurile sunt mai grele pe parcurs.
Acesta se numeşte DUNE.
Nu zău.
Cine naiba e ăla?
- E un struţ. - Nu se poate.
Ăla e un struţ.
Struţul e o pasăre care nu poate zbura.
Una din cele 60 de specii. Există pinguini, emu...
şi kiwi.
- Haios e că nu-mi amintesc... - Eşti un zoolog!
Eu am fost ultima dată zoolog, e o muncă importantă, hai mai rapid.
Pot alerga cu 72 de km pe oră.
Sunt cele mai rapide animale cu două picioare. Ştiaţi asta?
Fascinant.
Ce creatură extraordinară.
Trebuie să plecăm de aici.
Ce mai ştii despre ele?
Iată un fapt interesant, au 3 stomacuri.
Ce ziceţi de asta?
- Haide, şterge-o. - Nu te apropia prea mult.
E doar o pasăre.
- Hai, şterge-o! - Mai trebuie să ştim ceva?
- Alt lucru interesant despre struţi... - Am spus s-o tai.
- Pasăre stupidă... pleacă de aici! - Când este ameninţată...
atacă.
Eddie! Eddie!
- Unde e Eddie? Este mort? - Nu, da este mort, dar este în regulă.
L-am ucis pe Eddie?
Vorbind prea încet?
Aşa cum spunea el mereu că fac?
De ce oamenii continuă să cadă din cer?
Asistentă, vreau să văd un doctor acum.
Nu sunt asistenta ta. Ascultă...
Tatuajul de pe braţ reprezintă numărul de vieţi.
Avem 3 vieţi fiecare, tu şi Fridge mai aveţi două.
Dacă le pierdeţi pe toate 3
- s-a terminat jocul. - Gata, eşti mort.
Mort adică kaputski?
Da, kaputski.
- Ce naiba e asta? - Nu-i a bună.
Priviţi.
Mai există încă ceva despre struţi.
- Oh, nu. - Spune.
Călătoresc în grup.
- Trebuie să plecăm de aici. - Haide, daţi din picioare.
Hai să mergem.
Vezi cheia pe undeva?
Cum pornim asta?
N-am mai condus aşa ceva.
Poate sub bord.
- Buton verde. - Butonul verde, hai.
Nu eşti bun de şofer.
Despre ce vorbeşti, suntem bine.
Şterge-o!
Pleacă de aici!
Cred că am scăpat de ei.
- Eşti bine? - Da.
Dumnezeule.
Oh, nu.
- Ce facem? - Nu ştiu.
Urcaţi.
Fraierilor.
Eddie.
Să fiu al naibii.
Ce facem?
Ce faci?
- Ce naiba, omule! - Sunt păsări care nu pot zbura.
Şi ăsta e un buggy care nu poate zbura.
- Nu vom reuşi. - Ba da.
- Nu cred că vom reuşi. - Vom reuşi.
Nu vom reuşi.
A fost nemaipomenit.
Vedeţi asta, păsărilor? Nu vă puneţi cu mine!
Am reuşit.
M-aţi văzut? Sunt incredibil.
Adică v-am salvat pe toţi.
În timp ce conduceam maşina.
Sunt o maşină, sunt necruţător.
- Nu am nici o teamă. - Da, exact.
Aşa e Bravestone.
- Uită-te la asta. - Dumnezeule mare.
- Ce dracu? - Sunt punctele forte şi slabe ale tale.
- Adică ale dr Bravestone. - Curaj, verificat. Viteză.
Căţărare, bumerang.
- Intensitate mocnitoare. - E faţa cretină pe care o faci.
Iat-o.
- Bătrâne, adună-te. - Eddie, ai un atac de cord?
I s-a blocat partea stângă a feţei. Eddie, uită-te la mine!
Aşa, acum ţi-ai revenit.
Slăbiciune: Cuţitaş.
Cuţitaş? Asta nu era.
- Bravestone n-avea slăbiciuni. - Da.
Oare...
Karate, T'ai Chi, Aikido, Luptă pe dans Nunceaguri?
- E ceva nou. - Ce listă bună.
Milo, te rog să te loveşti în zona pieptului.
- Cum ai zis? - Haide, omule.
Oh, am şi eu unul.
Zoologie.
- Despre asta vorbeai mai devreme. - Da, eşti un zoolog.
Nepotul meu, Maxwell, e veterinar.
Lingvistică?
- Nu l-am avut ultima dată. - Deci eşti un lingvist.
Învaţă limba până scoate o frază.
- Sau are 35 de ani. Ce zboară timpul. - Hai să terminăm.
- E o glumă. - Geometrie.
- E ceva nou. - Da, cine nu vrea să fie bun la geometrie?
Şi slăbiciunea mea e rezistenţa.
Şi mai ce? Căldură, soare şi nisip.
N-ar trebui să fie o problemă, că doar nu suntem în mijlocul deşertului.
Ce rost are omul ăsta? Cine are nevoie de el?
- Poţi citi harta. - Ţie ţi-e uşor, ai nunceag.
M-am antrenat 4 ore pe zi, timp de 6 luni, şi uită-te cum arăt.
Mamă ce cald e aici.
Cum de sunt un personaj dintr-un joc de aventură?
Trebuie doar să-l fac să reziste, ştiu cum să fac asta.
5 flotări chiar acum.
Asta-i una.
Nordul e încolo.
Mă bucur să te văd Ed.
- Nu vreau să aud. - Nu vrei să auzi asta?
- M-ai vândut, Milo. - Ba nu.
- Ne-am vândut afacerea, era şi timpul. - Timpul pentru cine?
Timpul pentru mine.
Să fiu independent.
Să vând 100 de feluri de mâncare timp de 35 de ani?
Eram gata, omule.
- Eram gata să mă retrag. - Am terminat de vorbit.
OAZA
Cred că e următorul nivel.
Următorul nivel al jocului.
- Suntem într-un joc? - Da, bunicule, suntem în joc.
- Nu se poate aşa ceva. - Tu ştiai de asta?
Am crezut că ai terminat de vorbit.
- Bethany? - Da.
- Şi pe mine mă cheamă Bethany. - I-auzi tată.
Desigur, dragă.
Putem vorbi un minut?
Sigur, da, intră.
- Nu ştiu unde să mai merg. - E ok, mă bucur că ai venit.
Crezi că mă poţi ajuta să pornesc jocul?
- E foarte periculos. - Ştiu.
Dar trebuie să încerc.
Ei sunt echipa mea.
- Deci ce căutăm? - Pe nepotul meu, geniule.
Urmează focul până la fructele deşertului.
Uite, au ajuns aici.
Hienele, faimoase pentru dinţii care rup oasele.
"Coşul de fum", unde e fum...
E şi foc.
Haideţi.
Credeam că nu te mai întorci.
Vreau să vorbesc cu tine.
Desigur.
Nu aici, nu acum. Nu în preajma lor.
Lasă-mă în pace!
- Înflăcărată. - Nu e o persoană reală.
Ce a spus?
Nu credea că voi reveni, şi să ne vedem mai târziu.
Cred că ştim cu toţii ce înseamnă asta.
- Înseamnă că are un indiciu pentru tine. - Şi eu am un indiciu pentru ea.
E fosta ta iubită, ea e flacăra.
Urmează flacăra.
Giuvaierul este aici.
- El mi-a ucis părinţii? - Nu, da, într-un fel.
Am pierdut un om bun azi.
Cel mai bun dintre noi.
Dagfin nu era doar stăpânul hienelor.
Era şi prietenul meu, l-am iubit ca pe un frate.
Şi acum a dispărut.
Iar iubitele sale hiene au rămas fără stăpân.
Trăiască Dagfin.
De ce a trebuit să moară?
A murit pentru că a greşit.
A încercat să fure ceva destul de valoros de la mine.
Nu mi-a dat de ales şi acum...
l-am dat de mâncare hienelor iubite.
- E bolnăvicios. - L-am iubit pe Dagfin.
Pe voi nu vă iubesc aşa mult.
Şi aşa...
A dispărut cheia.
- Hoţul. - Am prins hoţul.
Staţi aşa, sunteţi...
Încerci să furi cheia cufărului meu?
- Nu. - Scuturaţi-l.
Scuze, am făcut-o, e vina mea.
Eu..
Cred că...
n-am ştiut ce făceam.
Gâfâi...
Are cineva un inhalator cu eucalipt sau o pungă de hârtie maro?
- Spencer? - Este foarte cald aici?
- E chiar acolo. - Aia nu e Spencer.
Nepotul meu e băiat.
- Şi-a vopsit părul? - Dovedeşte.
Staţi aşa.
Poate nu-mi tăiaţi mâna.
A mu...
Asta-i alarma mea, trebuie să-mi iau pastila.
Haideţi.
Spencer, Dumnezeule, eşti încă în viaţă.
Ce faceţi cu toţii aici?
Ce facem aici? Am venit după tine.
- Bethany? - Nu Bethany, Fridge, la naiba.
- Deci... - Milo Walker, dragă.
Milo?
- Spencer? Tu eşti, copile? - Bunicule?
Gata, l-am găsit pe Spencer. De ce furi?
- Sunt încă eu. - Bună...
Bună.
Haideţi.
Să mergem.
Eram aproape, aveam cheia în mână, de ce m-ai oprit?
Eşti hoţ, te-am prins, ce vrei.
N-ar fi trebuit să veniţi aici.
Aveam totul sub control.
Zău? Că se pare că ai fost ucis.
Spencer, de ce naiba eşti aici?
- De ce încă mai ai jocul? - Noi îl distrusesem.
- Ca asta să nu se întâmple niciodată. - M-am întors şi l-am luat.
Nu ştiu de ce am făcut-o, dar am făcut-o, şi aseară
eram într-un loc ciudat şi aşa mi-a venit.
- Şi acum suntem din nou blocaţi. - Am crezut că voi fi el.
Bravestone, vreau să mă simt din nou aşa.
Ca şi cum aş putea face orice.
Dar, în schimb, sunt... Ming Fleetfoot.
- Hoţ de pisici, buzunare şi lacăte. - Încă un personaj mai bun.
Slăbiciune: polen. Da.
E mică, vicleană şi are alergii. Practic sunt eu.
Jur, omule, dacă supravieţuim, te omor.
- Nu pot crede că te-ai întors intenţionat. - Scuze.
Bine? Îmi cer scuze.
- Stai. - Iat-o.
- Pe cine? - Pe fosta.
Ok.
Dacă soţul meu ţi-ar vorbi
- ai fi mort până dimineaţă. - Nu-i spune.
Jurgen şi armata sa se întorc la fortăreaţă.
Acolo se vor întâlni cu fraţii Kababik.
Va da giuvaierul şi se vor forma alianţe.
Trebuie să iei giuvaierul, eşti singura speranţă.
Trebuie să te grăbeşti.
Măiculiţă.
- Trebuie să pleci. - Trebuie să mergem.
- Cu cine se vor întâlni? - Cu fraţii Kababik.
- Cu fraţii Bababik. - Kababik.
Trebuie să iei giuvaierul, eşti singura speranţă.
Trebuie să te grăbeşti.
Ia mai explică-ne încă o dată.
Stai aşa, nu ne duci la fructele deşertului?
Nu, trebuie să plec înainte să afle Cuţitaş că lipsesc.
- Ce? Cuţitaş? - Aia e slăbiciunea lui.
Te iubesc, dr. Bravestone.
Întotdeauna te voi iubi.
Ăsta e blestemul meu.
Şi eu te iubesc.
Pare o fată bună.
Avem nevoie de cămile.
Dacă vrem să ţinem pasul cu Jurgen avem nevoie de cămile.
Şi trebuie să găsim fructele deşertului.
- Urmaţi flacăra, deci o vom urmări. - Voi o urmăriţi, noi furăm cămile.
- Arborele de fructe de pădure Jumanji. - Fructul Jumanji.
- Este un fruct al deşertului? - Cred că da.
La nevoie, amintiţi-vă de seminţe.
Din mica înţelepciune Jumanji.
Iată-l.
Bine, Milo şi cu mine vom lua cămile.
Bunicule, rămâi aici şi nu te da în stambă.
Dacă cineva încearcă să intre, fluieră sau ceva de genu'.
Desigur.
Nu e momentul acum.
- Tocmai am făcut-o, şi nu ştiu ce-a fost. - Se pare că te doare stomacul.
De parcă ai mâncat ceva rău.
Sunt transpirat, transpir, sudoarea este incomodă.
Nu e ideal pentru un hoţ.
Deci fructul este într-un copac.
Nu putem ajunge la el fără să trecem prin apă.
Fiert sau mâncat de piranha.
Urmează focul.
Cred că aşa ajungem acolo,
dar nu ştiu cum facem acest salt.
Adică se poate face, dar n-am puterea mea explozivă.
Da.
Martha.
- Martha. - E foarte greu.
Eşti ok? Dă-mi mâna.
Aşteaptă o clipă...
- Dumnezeule! - Ce naiba, omule...
- Fridge? - Da. Martha?
Da.
- Haide, n-aveţi ce vedea aici. - Ce ai spus?
Am spus să mergeţi că n-aveţi ce vedea.
- Ce ai spus? - Valea de aici!
Ce ai spus?
Am spus s-o tăiaţi!
Vreţi o bucăţică din mine?
Vino aici cămiluţă.
Hai să mergem.
Sunt animale mândre şi măreţe.
- Cu plăcere. - Ai... ai vorbit cu ele?
Apasă butonul de meniu. E chiar aici.
Lingvistică. Poţi vorbi cu animalele.
- Da, se pare că vorbesc cămileasa. - Le poţi ruga
- să vină cu noi şi... - Scuză-mă.
Sunt dispuşi să vorbească.
Vor să ştie ce le iese şi câte bagaje avem.
Ia uită-te la mine.
- Ce-ar trebui să fac aşa? - Să citeşti harta.
Nu vreau asta, ar trebui să fiu ea, dar am barbă.
Scuze, corpurile noastre sunt frumoase, chiar şi acesta.
Stai o clipă.
- Uau, e uimitor. - Cu grijă,
Fridge.
- Mamă ce nebunie. - Ai grijă, acel corp nu e o jucărie.
Nu, este o maşinărie.
Şi mai presus de asta, sâni.
- Atinge-mi sânii şi te ucid. - Prea târziu, asta am făcut prima oară.
Câh.
Hei, hei, nu face asta.
- Să ducem fructul Jumanji la ei. - Calmează-te, fato.
Încerc să fac acrobaţia zburătoare a ta.
N-o face, avem fructul, nu-i necesar.
Fridge, ai grijă, corpul ăla e o armă.
- Nici nu ştii ce poate face. - Este uimitor.
Corpul acela e un pistol încărcat.
Şi acest pistol va exploda.
Fridge, vino aici.
Nu...
- Doamne, a fost groaznic. - Urăsc să fiu tipul cu harta.
Hai să plecăm de aici.
Cuţitaş, uite-l.
Bravestone, ţi-am zis să stai departe de nevastă-mea.
- Avem oaspeţi. - Ce ai făcut?
Ăsta e momentul, avem nevoie de voi acum.
Au spus că putem ieşi pe uşa din spate.
Ai vorbit cu cămila?
Da, asta e Lucile, şi Hank. Jeffrey e în spate.
- Trebuie să mergem. - Ce s-a întâmplat?
Bunicul meu a bătut 45 de străini fără niciun motiv,
iar acum soţul femeii încearcă să-l omoare.
- Este un fruct al deşertului? - Da, şi cântăreşte 100 de kile.
Bunicul meu îl va duce.
Trebuie să plecăm de aici, să mergem bunicule.
Îl pot bate.
Ce? Despre ce vorbeşti? Fugim.
Am spus că pot să-l bat.
- Eddie. - Nu bunicule, e Cuţitaş.
Sunt momente în viaţă când fugi,
şi sunt momente când stai locului...
Bine ţintit, Cuţitaş.
Ce?
Ar trebui să vedem în curând muntele.
Glades şi cu mine am călătorit înainte să moară.
Am făcut un tur ceramic al sud-vest-ului.
Mi-am pierdut restaurantul, ca tu să faci tururi?
Da, asta faci când te retragi.
- Îţi explorezi interesele. - Nu am interese, cei ca mine...
nu se pensionează, muncesc
- şi în final murim. - Dar tu m-ai pensionat.
- Tu m-ai pensionat! - Bine că am rezistat şi atâta.
- Ce? - Eşti dificil, Edd.
Nu-ţi abandonezi cel mai bun prieten, Milo.
Când am pierdut restaurantul, am pierdut totul.
Da, da, ştiu că e.
Vorbeşti cu cămila mea?
Da, şi zice că eşti o belea.
Cămila mea îţi ţine partea?
Nu e cămila ta, doar te duce în spate.
Ia mai duceţi-vă undeva.
Ce ai spus? Hai să rezolvăm treaba aici şi acum.
Ce faci? Milo ce faci?
Stai aşa.
Vrei să te lupţi cu mine?
Nu vrei să te lupţi cu el, Milo.
Acolo te înşeli, tinere.
Pentru că vreau o felie mare.
Eddie, nu ştii
că în ultimii 15 ani am învăţat t'ai chi.
Acum îmi valorific chi-ul.
Şi când termin, te voi bate.
Milo ţi-am spus că nu e o idee bună.
Trebuie să nu mai omori pe toată lumea.
Bine, cred că ne-am lămurit.
Cămilele s-au oprit.
Până aici merg.
Ca să ajungem la Jurgen, mergem pe aici şi facem dreapta.
Nu vor să meargă acolo că nu vor să moară.
Nici noi nu vrem să murim.
Cel mai naşpa Bravestone ever.
Deci trebuie să trecem de asta?
Putem face asta.
- Trebuie doar să facem alegeri bune. - Despre ce vorbeşti?
E evident, începem cu podul de acolo,
şi sărim acolo, care e la 30 de grade
şi apoi cele 2 care seamănă cu un trapez...
Pentru asta e Geometria.
- Poate că nu sunt total inutil. - Merg eu primul.
Pe bune?
Vedeţi? Nu e mare scofală.
Nu...
Bunicule!
Ce naiba.
Putem face asta, trebuie doar găsit momentul potrivit.
Hai, hai, hai.
Urmaţi-mă.
- Haide. - Hai Milo, hai.
Dumnezeule.
Se mişcă cumva roca aia?
- Oh, nu. - Ce?
Avem o problemă.
- Hai, ce e? - Dumnezeule.
- Ce e? - Spune-ne! Milo!
- Sunt mandrili. - Să mergem.
Pe ăla, unghi obtuz.
Observaţi culoarea din jurul feţei şi fundului.
Mandrilul e cea mai grea maimuţă.
Chiar mai grea decât un babuin, cu care sunt confundaţi adesea.
- Spre romb. - Hai, grăbiţi-vă.
Romb...
Nu ăla, Martha. Eşti pe podul greşit.
Cel perpendicular.
Martha!
Nu...
Spencer, în spatele tău!
Te prind.
Spencer!
Dă-te de pe mine!
Haide.
Bine, ia să vă văd.
Bunicule...
Bunicule, opreşte-te!
Haide.
- Ia-mă de mână. - De ce?
Ai încredere în mine.
Bravo.
Fir-ar al naibii.
- Eddie? - Milo.
Eddie! Eddie, unde te duci?
Am nevoie de ajutorul tău, Eddie.
Eddie! Milo!
Pe bune?
Fugiţi!
- Salutare. - Cine naiba-i asta?
- Alex, ce faci aici? - Bethany zicea că aveţi nevoie de ajutor.
- Unde e Bethany? - E chiar aici.
Adică...
Dumnezeule.
Chiar sunt cal. Nu-mi vine să cred că v-am găsit.
Da, este Bethany.
Bună, fato.
V-am adus haine, cred că vă e frig.
Calul ăsta e personaj din joc?
Da, se numeşte ciclon.
- Cum te simţi? - L-am luxat destul de rău.
De unde ai luat hainele?
Când mi-am dat seama că mergem spre nord, am decis să merg la cumpărături.
Există un magazin aici? De unde ştii cum să faci asta?
Am stat aici 20 de ani.
Cel puţin am scăpat de pălăria aia stupidă şi am dat de alta.
- E ceva, nu? - Da.
Ştii, Eddie...
N-ai pierdut nimic odată cu restaurantul.
Încă mai ai viaţă.
Mi-am pierdut prietenul.
Şi eu.
Îmi pare rău, Milo.
Şi mie îmi pare rău, Eddie.
Ar fi trebuit să vin la tine acum mult timp.
Mă bucur că ai venit la o cafea.
Ce te-a determinat? Şi de ce acum?
Milo, ce s-a întâmplat?
Eşti bolnav?
Cât este de rău?
Nu mai am mult timp.
Fir-ar al dracu'.
Mă consider norocos, Eddie.
M-am căsătorit cu o femeie bună, am trăit o viaţă frumoasă.
Nu toată lumea poate spune asta.
De aia vreau să mă împac cu tine.
Şi sunt mulţumit că ne-am împăcat.
Bunicule, Milo, hai.
CETATEA
Arată ca ultimul nivel.
Urcăm pe munte şi ne furişăm înăuntru cumva.
Şi furăm giuvaierul înainte să-l ia fraţii Kababik.
- Şi-l arătam soarelui. - Pare un plan.
Ce?
Scuze, cred c-am ratat planul din secţiunea plan.
Acel nivel aproape ne-a ucis, eu abia pot merge.
Bunicul tău loveşte persoana greşită. Dacă ne atacă vreun urs polar?
Ce ar trebui să fac?
Nu voi lovi persoana greşită.
O să loveşti persoana greşită.
Nu eşti un Bravestone bun.
Eşti prea încăpăţânat, supărat şi continui să ne omori.
- Despre ce naiba vorbeşti? - Iar Milo...
Şi o zic cu respect, nu e bun de zoolog.
Vorbeşte prea încet, şi până ajunge la final eşti mort.
- Repet, nu te simţi jignit. - Nu mă simt.
- Să-ţi zic de ce, prietenul meu Bernard... - Vedeţi?
Tu eşti un hoţ prea nevrotic să furi ceva. Bethany e un cal.
Tot ce ştiu este
că suntem blocaţi din nou aici, nu mai avem viaţă
şi mă doare glezna de mor.
Fridge, eşti bine?
Trebuie să vedeţi asta.
Aşa arăta apa la copac.
Când am schimbat corpurile.
La naiba, e frig.
E îngheţat.
Ce naiba, omule.
Îmi era aşa de dor de tine.
Spencer?
- Bunicule? - Da, ce?
Milo?
Să vezi ce mărime ai.
N-am crezut niciodată că voi fi bucuros să mă micşorez.
N-am mai văzut nimic asemănător.
Ce fain e să poţi vorbi din nou.
- Spencer, salut. - Bună, Bethany.
Avem multe de discutat, vreau să-mi zici de New York.
Dar cred că nu e momentul potrivit.
O lăsăm pe mai târziu.
- E mai bine. - Mult mai bine.
Am mâini.
- După 40 de ani, să-i zic lui Milo. - Ai grijă, bunicule.
Cum îţi e glezna?
Mă doare puţin, dar nu cum crezi tu.
- Ce vrei să zici? - Că faci un capăt de ţară.
- Lăsaţi calul în pace. - Stai pe loc!
Care gleznă era?
Hei, ia-ţi mâinile de pe mine.
Milo, sunt aici.
I-au prins pe Eddie şi Milo.
E gheaţă peste tot. Există o singură cale de a intra.
E păzită de paznici, cum naiba intrăm acolo?
Oh, văd o temniţă.
Pe acest perete de gheaţă, cu siguranţă aici îl ţin pe bunicul.
Şi Milo ar putea fi în grajd în cealaltă parte.
Bine, trebuie să ne despărţim.
O echipă îl ia pe Milo, alta îl eliberează pe bunicul.
Dar cum intrăm?
Fridge, ai echipament de căţărare în rucsac?
Adică ceva de genul ăsta?
Vedeţi? De-asta sunt eu omu' cu rucsacu'.
- Da. Eşti grozav. - Da, ştiu.
Martha...
- Vii cu mine? - Desigur.
Am uitat că partea asta e mai de speriat.
Echipa asta poate face orice.
- Nimeni nu ştie asta mai bine ca mine. - Da.
Hai s-o facem.
Fiţi agresivi...
Fiţi agresivi. Haideţi măi.
- Nu asta am crezut că e. - Hai echipă.
Bine, ne vom strecura cu ei.
Cred că pot trece, voi rămâneţi aici.
- Acum e momentul. Rămâneţi aici. - Alex nu.
Baftă, Alex.
- Hai. - Bethany!
Bethany.
- Voi de acolo, rămâneţi pe loc. - Cine? Noi?
Sunteţi fraţii Kababik?
- Cine suntem? - Sunteţi fraţii Kababik?
Da, noi suntem ei.
Suntem fraţi.
- Cadabra, Cadabrik. - El e un frate,
şi eu sunt celălalt.
Avem mame diferite.
Dar am venit să luăm
- lucruri pe care am venit să le luăm. - Fraţii Kababik.
În numele lui Jurgen Brutalul, bun venit la fortăreaţa Zathmayer.
Mersi.
Trebuie să te întreb ceva.
- Bine. - De ce nu vii în vizită când trebuie?
Ai anulat, apoi de Haloween la fel.
Şi când am vorbit mi-ai zis să luăm o pauză?
Ţi-am văzut pozele pe Insta şi păreai aşa fericită.
M-am simţit nesigur.
Parcă nu eram omul care credeam.
Sau omul care credeai tu că sunt.
Spencer, crezi că...
nu sunt speriată tot timpul?
Să văd că la facultate mă plac oamenii.
M-am gândit mereu că
e o chestiune de timp până îşi dau seama cine sunt cu adevărat.
Atunci te-am cunoscut pe tine.
Şi tu mă faci să mă simt bine.
Când eşti speriat şi nesigur
atunci ai nevoie de prieteni.
Salutare domnule Walker.
De ce atât de deprimat?
Am făcut o glumă proastă, scuze.
Hai să te scot de aici.
E doar o probă cu obstacole.
Te pricepi la aşa ceva.
Bine, luaţi-vă o cameră.
Bunicule.
Hai să te scot de acolo.
Hai să explodăm uşa.
Încă trebuie să găsim giuvaierul, e într-un seif sau o cutie de comori.
Da, aşa funcţionează în acest joc.
Am trecut de seif când am venit aici.
O singură uşă din oţel de 3 metri, singura intrare se face doar prin tavan.
Cred că m-am prins.
Rămâi pe cele marcate.
Jurgen Brutalul vă aşteaptă.
Deci spuneţi-mi
care frate e care.
- Ce vrei să spui? - Care frate e care?
Care dintre voi e Augustus şi care Tomatolik.
Eu sunt Augustus.
Şi eu sunt Tomatolik.
Augustus Kababik.
Cea mai inteligentă persoană din tot Jumanji-ul.
- Da, eu sunt. - Şi Tomatolik Kababik.
- Ăsta sunt eu. - Cel mai curajos eunuc.
Cum aţi zis?
- Eunuc aţi zis? - Tomatolik Kababik.
Toată lumea cunoaşte povestea sacrificiului tău generos.
Cum ţi-ai dat testiculele
pentru a salva regiunea de inundaţii.
Cred că e o confuzie.
Desigur, toată lumea ştie povestea fratelui meu
şi a celebrelor sale testicule.
Oriunde s-ar afla.
- Hai să revenim. - Este foarte curajos.
Eu sunt cel mai deştept şi el cel mai curajos.
- Şi cel mai fără testicule. - Am cele două testicule chiar aici.
În suflet.
Le ai în suflet.
- Mereu. - Desigur.
Aşa-i frate?
Aşa-i. N-am coaie.
Ăsta-i cufărul.
- Bine, tu eşti bunicule. - Cine, eu?
Da, tu eşti hoţul.
Personajul tău, Ming.
Da, Ming, avatarul tău, ăsta e numele tău.
În buzunar ai un set de deschizător de chei.
De ce aş avea aşa ceva?
- Pentru că Ming e un hoţ. - Nu vrei s-o faci tu?
Ai abilităţi.
Eu am abilităţi?
Nu tu, Ming
Corect, Ming.
Te rog să nu ne întrebi cine e Ming.
Nu e rău, aşa-i?
Să vedem cum te scot de aici.
Mergem?
E mişto.
Bine aţi venit, permiteţi-mi să vă ofer o bucată de tort.
Nu, nu, nu!
Nu, mulţumesc.
Uşurel.
Ia să-l văd pe Ming făcând asta.
Avem o problemă.
Fraţii Kababik.
Vi-l prezint pe Jurgen Brutalul.
Ne întâlnim în cele din urmă.
- În această zi istorică. - Da, mă bucur să vă cunosc.
Acela e giuvaierul şoimului
la gâtul tău gros şi musculos? Poate ar trebui
- să-l luăm. - Astăzi formăm
o alianţă de neîntrerupt, familia ta se va alătura mie.
Şi vom cuceri lumea.
Vă întreb în această zi istorică, ea unde e?
- Unde este cine? - Despre cine vorbeşti?
Sora voastră, viitoarea mireasă a mea.
Cred că există o neînţelegere.
Unde e sora voastră?
Despre ce soră vorbim? Debby sau
Brook? Sau Sierra?
Unde e sora voastră?
Se pregătea la hotel. Face ce fac miresele în ziua nunţii.
Cu fetele, la coafură, mani-pedi.
Dacă aţi venit fără sora voastră
s-ar putea să trebuiască să vă tai capul.
Nu, nu, nu.
Mai întreb o dată.
- Unde e sora voastră? - Sunt chiar aici.
Gwendolyn Hortensia Luelda Kababik?
- Tu eşti? - Da, eu sunt.
Te rog să-mi eliberezi fraţii.
Ai intenţia azi la ora asta să te măriţi
cu Jurgen Brutalul din Zathmeyer?
- Da, ăsta e planul meu. - Şi ai de gând
să fii mama copiilor lui şi să te uneşti prin sânge?
- Da. - Gwendolyn Kababik...
cunoscută în lumea largă
prin frumuseţe şi viclenie,
acum eşti a mea.
Pot să ţin giuvaierul şoimului?
- Desigur, mireasa mea. - Mulţumesc.
Jurgen Brutalul, fraţii Kababik
sunt reţinuţi la Goric.
- Aceştia sunt escroci. - Puneţi mâna pe ei!
Am uitat să-ţi spun un lucru.
Am un iubit.
Înapoi!
O să vă ard.
O să vă ard faţa.
Îi voi întâlni pe fraţi în Goric, omoară-i pe toţi!
Du-te şi ia giuvaierul. Nu-ţi face griji pentru noi.
Rucsacul.
La o parte! Vedeţi că ştiu Geometrie.
Nu mă mai joc.
Vrea cineva să danseze cu mireasa?
Vrei asta? Hai.
Nunceag.
- Am reuşit. - Haide.
Hai, hai.
Priviţi.
- Ăla e Spencer? - Dumnezeule!
Cine eşti?
Sunt dr. Smolder Bravestone.
Slăbiciune: Fructul Jumanji
Spencer!
- Mi-a spus să-l călăreşti. - Cine, eu?
- Încetişor, Milo. - Dumnezeule?
- Ce face? - Staţi aşa.
Milo!
Da, Milo.
Avem giuvaierul, Spencer.
Arată-l către soare.
Bunicule, trebuie să-l arăţi soarelui.
Haide, Milo.
Strigă-i numele!
Jumanji!
Ce zic ăştia?
Jumanji?
Am câştigat.
Lasă-mă jos...
- Asta căutaţi? - Bunicule, eşti uimitor.
- Milo e foarte priceput. - Milo şi Eddie.
Millo şi Eddie.
Şi acum ce facem?
Bravo aventurieri, aţi salvat Jumanji.
Din nou. Şi acum, cu permisiunea ta,
dr. Bravestone, voi lua giuvaierul.
Îl voi proteja cu viaţa mea.
Şi-l voi returna provinciei aviare.
Misiunea voastră e completă, Jumanji vă mulţumeşte.
- Aici ne despărţim. - Nu-s trist, vreau să plec de aici.
Ce? Pe bune?
- N-o să vă vină să credeţi. - Ce-a zis?
A zis că vrea să rămână.
Că cineva trebuie să rămână şi să păzească locul ăsta.
Şi că are 75 de ani şi abia a învăţat să zboare.
- Dar el nu va putea ieşi. - Ştie.
Oh, Milo.
Am simţit că te-ai reîntors.
Acum te pierd pentru totdeauna.
Nu pierzi pe nimeni, voi fi mereu cu tine.
Fiind partenerul tău
a fost cel mai bun lucru pe care l-am experimentat vreodată.
- A spus mulţumesc. - Da, ştiu.
Mersi, Milo.
- Ai grijă de tine, Milo. - La revedere, Milo.
Acolo e partenerul meu.
Toată lumea ar trebui să aibă noroc să aibă prieteni ca Milo.
Hai bunicule, să mergem acasă.
Hei, prieteni.
Mersi că aţi venit să mă luaţi.
Dacă o repeţi, vei fi blocat aici, Spencer, că eu nu mă mai întorc.
Toţi sunteţi în regulă?
Bunicule, eşti bine?
Da, sunt bine.
Să fiu al naibii.
Atac, nu, upercut.
Butonul de dedesubt.
Bine.
Lovitură şi upercut.
- Să-ţi zic ceva, bătrâneţea... - Ştiu, bătrâneţea e naşpa.
Bătrâneţea
e un dar.
Uit asta uneori.
Dar aşa e.
Ce-şi mai poate dori un bărbat?
Hei, cum a fost ziua voastră?
Foarte bună.
Spencer m-a învăţat să joc jocuri video.
La naiba, nu.
Eşti bine, bunicule?
Da, am multe amintiri aici.
Eddie, tu eşti?
- Nora, bună. - Bună.
Bună.
Sunt mândru de tine.
- Cum merg afacerile? - Oh, ştii şi tu cum.
Managerul meu a demisionat acum 6 luni, s-a mutat la Philladelphia.
Locul a fost un pic dezordonat de atunci.
E greu să găseşti oameni care se pricep.
Nu trebuie să-ţi spun asta.
Deci ai nevoie de ajutor aici?
Vorbeşti serios? Adică...
Voi fi onorată.
Mă bucur să te văd, Eddie.
Şi eu.
Eu... eu...
Voi duce asta unde...
Plec şi revin.
- Trebuie să veniţi la New York. - Da, abia aştept.
Această echipă, pentru totdeauna.
Întotdeauna.
Încă un lucru. Sunteţi de acord
să nu ne mai întoarcem niciodată acolo?
Scuze că am întârziat.
În perioada asta a anului se strică toate aerotermele.
Nu-i bai, mersi că ai ajuns, e chiar aici.
Aia e o veche consolă de jocuri video?
Da, probabil, aparţine fiului meu.
Eu sunt mare jucător, da' n-am mai văzut niciodată aşa ceva.
Pare stricată.
Poate n-ar trebui s-o atingi.
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Sincronizare: Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania