Alo... E un copil aici...
Ar trebui să fie şi o mamă... Alo!
E un copil!
Ajutor!
GRAVIDUL
Traducerea şi adaptarea SunnyBoy
Sistemul de reproducere al femeilor care nu pot duce sarcina până la capăt
e doar o extensie a instinctului natural de a respinge materia străină.
Doar două picături. Corpul crede că embrionul...
e materie externă...
iar anticorpii o resping.
Aceste constatări stau la baza medicamentului nostru, Expectan...
care opreşte acţiunea anticorpilor şi ajută la fixarea embrionului.
Minnie a eşuat de câteva ori.
Dar după tratamentul aplicat de noi, e acum gravidă in luna a şaptea.
Ea a luat trei doze zilnice de Expectan a câte 10 mililitri fiecare.
- Salut, Keith. - Bună dimineaţa.
- Ned! - Larry... E o zi mare.
- Eşti emoţionat? - Comisia medicală? Floare la ureche.
Să mai semnezi o dată documentele.
Doamna Perrish te aşteaptă pentru o nouă sonogramă.
Mai sunt programaţi soţii Lanzarotta şi doamna Logan.
Bine. Un covrig? Mulţumesc.
- Bună. - Doctore.
- Sunt pe cale să explodez. - Nu aici!
Perfect.
- Încă o lună.. - Da.
Mai adu-mi nişte monstre de sânge şi de urină.
Multă baftă cu cei din Comisia Medicală, doctor Hesse!
Bafta e pentru cei nepregătiţi.
A sosit maşina. Mulţumesc.
I-am pus să verifice starea traficului.
Şi bătrânul?
Te vei întâlni cu el şi cu domnul Banes în oraş. Succes!
Testele efectuate pe cimpanzeii care aveau probleme cu sarcina...
au demonstrat că medicamentul nu are efecte secundare...
diferite de cele manifestate de persoane normale în timpul sarcinii.
Ameţeală, atitudine capricioasă, fluctuaţia apetitului, irascibilitate.
Adică o atitudine tipică.
Medicamentul funcţionează!
Doamnă preşedinte... Doamnelor şi domnilor...
Respectuos solicităm aprobarea comisiei pentru a-l testa pe subiecţi umani.
Mulţumesc.
Trebuie să ne lăsaţi să-l dăm femeilor care au nevoie de el.
Surorilor noastre.
- Fiicelor noastre - Doctor Arbogast!
Dacă aţi vedea cuplurile care vin în cabinetul meu.
- Durerea şi frustrarea lor nu sunt false. - Doctor Arbogast!
Doamnă?
E o audiere a Comisiei Medicale nu o emisiune de colectat fonduri.
Avem toate informaţiile necesare.
Vă mulţumim.
În calitate de director al Programului de Cercetare al Universităţii Leland.
Vreau să vă mulţumesc în numele colegilor mei, pentru înţelegere.
Să mergem, domnilor.
Vă mulţumim mult.
A mers bine, nu?
O SĂPTĂMÂNĂ MAI TÂRZIU
Sunt sigur c-o să vă placă aici.
Avem cele mai noi filme şi reviste.
Dă-i-o lui Louise după ce termini treaba.
Sunt sigur că o să vă simţiţi bine.
Puteţi să vă faceţi comozi. Aşa vă vreau!
Doctor Arbogast?
Fosta ta soţie te aşteaptă în birou.
- Spune că trebuie să vorbească cu tine. - Ce?
Da. E înăuntru.
- Bună. - Angela, ce cauţi aici?
Vreau să discutăm ceva important.
Mai bine a-i lua loc. Sunt ocupat, Angela.
Sunt gravidă, Larry.
Serios?
E minunat!
- De când? - De aproximativ 7 săptămâni.
S-a întâmplat în noaptea nunţii lui Kelman.
- E ultima oară când am făcut-o. - Nu.
A ieşit din viaţă foarte rapid.
Se pare că nu suficient de repede.
- Cine e? - Nu are importanţă.
Eşti sigură ca nu-i al meu meu?
Am încercat de atâtea ori... Crezi că se putea întâmpla accidental?
Speram să fi avut vreun spermatozoid mai îndrăzneţ.
Ce vrei de la mine, Angela?
Vreau să fii doctorul meu.
Mulţumesc mult, Angela, dar...
Oricum nu aş putea. Suntem rude.
- Nu şi după divorţ. - Doctor Arbogast.
- Imediat!
Nu. E ultimul meu cuvânt.
O să-l întreb pe Ned.
Dacă există cineva mai bun ca mine, Ned e acela.
Îmi pare rău. Noah Banes pe linia unu. Spune că e ceva important.
Ned Sneller? Nu. Îmi face ochi dulci, Larry.
Banes!
Vin imediat.
Care e problema, domnilor?
Au blocat uşa.
Doctor Hesse?
Doctor Hesse, comportamentul tău este inacceptabil!
- Deschide uşa imediat! - Tu o să-mi lipseşti cel mai mult.
Scoateţi balamalele!
Banes. Ce se întâmplă?
Doctor Arbogast, am veşti bune şi veşti proaste.
Vestea proastă e decizia Comisiei Medicale.
- Ne-au refuzat propunerea? - Mă tem că da.
Mai mult proiectul a fost oprit.
Îmi pare rău, dar nu avem destule laboratoare,
ca să nu mai vorbim de fonduri.
Te rog, Banes.
Am băgat 300 de mii în proiectul ăsta Trebuie să înţelegi.
Nu e decizia mea, doctore. Vorbeşte cu comisia de evaluare.
Eşti şeful comisiei.
Da, sunt într-o situaţie dificilă.
Şi care e vestea bună?
Îmi pare rău că răsucesc cuţitul în rană.
Dar am adus-o pe doctor Diana Reddin care se ocupă de fecundarea in vitro.
Vreau să fiţi foarte atenţi!
Doamnă, dacă mai aud asta o dată... E foarte fragil.
Trebuie să stabilesc unghiul ideal pentru planul înclinat.
Nu o atingeţi!
Opriţi! Nu!
Ajutor! Ajutor! Ajutor!
- Copilaşii mei! - La o parte!
Mulţumesc. Mulţumesc.
Nu e nevoie.
Dă-te de pe mine!
Îmi cer scuze.
Îţi mulţumesc mult.
Lasă-mă în pace.
- Doctor Reddin? Eşti teafără? - Da.
Sunt bine. Mulţumesc.
Astea sunt...?
Să le verific. Slavă Domnului că n-au păţit nimic.
Sunt în regulă. Sunt în regulă.
Ovule fecundate îngheţate?
Da. Eu îi spun lăptărie.
Dacă domnul nu avea reflexele acelea fulgerătoare...
Unde e? A plecat.
- Hesse! - Doctor Hesse a părăsit clădirea.
Aşteaptă. Ăsta e laboratorul lui, nu?
- A fost. - Îţi place?
Da, dar nu vreau să mă instalez în locul altcuiva.
Nu e cazul. Îţi promit.
Du maimuţele în laborator. Nu mai avem nevoie de ele.
- Hesse, unde pleci? - Înapoi în Europa, să-mi reîncep viaţa.
Mă laşi baltă? Nu pot să cred. Ce faci?
Hesse, suntem colegi Nu poţi pleca aşa din senin.
Nu mai suntem colegi. Nu mai am niciun viitor aici.
O clipă... Gândeşte-te la prietenii pe care îi laşi în urmă?
Ce faci cu iubita ta? Cum ziceai că o cheamă?
- Nu am prietenă. - Mai bine.
Şi colegii tăi?
Priceperea şi devotamentul tău sunt o sursă de inspiraţie pentru ei.
Ar fi pierduţi fără tine.
Îşi vor găsi pe altcineva de cine să-şi bată joc.
Nu-i adevărat. Nu fac asta.
Nu sunt apreciat aici.
- Eu te apreciez. - Nu-i adevărat.
Am vorbit cu omul meu de la Lyndon, o firmă canadiană de medicamente.
- La revedere, Larry. - Ne asigură fondurile dacă găsim...
un voluntar pe care să tastăm medicamentul.
Nu putem fără aprobarea comisiei.
Ba da, dacă nu le spunem.
Nu putem lăsa nişte birocraţi de la Washington să împiedice progresul.
Ce femeie va lua un medicament netestat în perioada de sarcină?
Cine spune că avem nevoie de o femeie?
Ce vrei să spui?
Testul nu are legătură cu sexul ci cu reacţia ţesutului uman.
Îţi aminteşti de Moe?
Maimuţa? A dus sarcina vreme de cinci luni.
- Vrei să-l testăm pe un bărbat? - De ce nu?
Eşti alergic la ceva?
Pe mine? Eşti nebun!
- Biletul dumneavoastră? - Nu am bilet.
Numai pasagerii cu bilet au acces.
Hesse ascultă-mă!
Domnule, trebuie să-mi arătaţi biletul.
- Poarta 68B, cursa spre Paris. - Repede. Vă mulţumesc.
Nu ai fi gravid cu adevărat.
Ci doar un fel de gazdă.
Fecundăm ovulul.
Îl implantăm în cavitatea peritoneală.
Îţi administrăm puţin Expectan.
Dacă menţii sarcina un trimestru, experimentul s-a încheiat.
4A, la stânga.
51F, în spate.
Vreau doar să-l salut.
M-am înşelat în privinţa ta, Hesse.
Credeam că eşti om de ştiinţă.
- Asta şi sunt. - Da?
Atunci unde ţi-e ingeniozitatea?
Jenner s-a infectat singur cu variolă ca să testeze vaccinul.
- Eu nu-s Jenner. - Tu de ce n-ai face-o?
E posibil? Cine ştie?
E natural?
Ce contează?
E un experiment ştiinţific deosebit? Să fii sigur!
Vino şi luptă pentru locul pe care îl meriţi în istoria medicinei.
Încerci să mă manipulezi.
Da, şi ce-i cu asta?
Scuzaţi-mă. Vă rog să treceţi la locul dumneavoastră.
Imediat.
Să punem cărţile pe masă.
Nu îmi eşti mai simpatic decât îţi sunt eu ţie.
Nu eşti amabil, nu ai farmec...
Dacă nu am fi parteneri...
Dar treaba e că suntem parteneri.
Şi suntem pe punctul de a face o descoperire fantastică.
Trebuie să fii alături de mine.
- S-ar putea să meargă. - Aşa e.
- Eşti sigur că găsim un ovul? - Nicio problemă.
OK, cine e norocosul?
Junior?
OK, Junior... Să mergem puţin la plimbare.
Dumnezeule! Doctor Arbogast.
- Doctor Reddin, ce faci aici? - Unde?
Nu ştiu... Unde mă aflu?
În laborator... Foarte bine.
În laboratorul meu.
Ce te aduce pe aici?
Când un jucător e transferat la o altă echipă se duce pe stadion.
Se duce acolo...
Singur, cu gândurile lui.
Încercând să memoreze gazonul...
Şi încearcă să-şi amintească totul...
Terenul, unghiurile sub care cădeau luminile...
Ce e?
- Ai o bucată de brânză. - Scuze, e din sandviş.
Ce faci în laborator?
- Şterge-te aici. - Mulţumesc.
De fapt, Văd... Văd că i-ai păstrat pe Minnie şi Moe.
- Da, Minnie şi Moe. - I-am păstrat.
Nu puteam să alung o mamă care aşteaptă un copil, nu?
- Aşa e. Alex va fi foarte fericit. - Bine.
Pentru că... doctor Hesse crede că a pierdut laboratorul din cauza mea.
Da, vestea l-a cam îndurerat.
Nu vreau să termine cercetările din cauza problemelor financiare.
Spune-i că aş fi bucuroasă să-i asigur...
materialele de laborator necesare, chiar şi spaţiu...
dacă e dispus să-l împartă cu mine.
E un gest mai amabil şi mai util decât îţi închipui.
Deci, există un domn Reddin?
Cine?
Nu.
Îmi pare rău.
Am putea lua cina odată.
- Nu. - Nu.
- Te doare spatele? - Da.
La revedere.
Îţi mulţumesc că ai venit.
Bravo!
Asta e.
Mişcarea e excelentă.
- Sunt destul de mulţi. - Vreau să văd şi eu.
Înoată bine. Bravo!
Ora 2:45. Subiectul a luat 15 mililitri de Expectan...
Plus 100 de miligrame de progesteron...
Şi 2 miligrame de estrogen.
Salut!
- Ce gust are Expectan-ul? - E amar.
Îi vom adăuga arome când îl vom lansa pe piaţă.
Bună idee.
Să găsim locul.
Să vedem.
Cavitatea peritoneală.
Să vedem aici.
E loc destul pentru a ţine un embrion în primul trimestru.
- Puţin mai jos. - Da.
- Aici. - Asta e.
Să băgăm pâinea la cuptor.
Apropo, de unde ai luat ovulul?
Ovulul?
De la un coleg. O donatoare anonimă.
Avea câteva în plus. Calmează-te.
Caut.
Mama.
Larry? Larry!
Ce? Salut.
- Unde sunt? - E casa mea.
Stai la mine pe durata testului, îţi aminteşti?
Să vedem cum merge.
Uitasem.
Ţine-l în gură.
E dormitorul tău?
Nu, al fostei mele soţii.
Culori vesele, nu?
L-a decorat singură.
Trebuie să recunosc că avea bun gust.
Aveaţi dormitoare separate?
Nu. Nu a fost mereu aşa.
Bun... Există multe opriri pe drumul spre divorţ.
Tensiunea e bună. Să verificăm temperatura.
E normală. Foarte bine.
- Trebuie să fac pipi. - Am nevoie şi de asta.
Umple-l!
Vom face testele la ora 8:00 şi la ora 22:00.
Am comandat un monitor şi un tensiometru.
Pot să am puţină intimitate?
Doctor Reddin a fost drăguţă că ne-a dat voie să folosim laboratorul ei.
O să analizez acolo mostrele de lichid.
În regulă. Sună excelent.
Cred că ajunge.
Ceasul îţi aminteşte din 4 în 4 ore să iei Expectan.
Crezi că ajung şase doze pe zi?
Ar trebui să ajungă.
Să vedem care este rezultatul.
Cred că sunt nebun de fac asta.
Oi fi tu nebun, dar eşti şi însărcinat.
Felicitări!
Sunt gravid!
4 SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
Embrionul intră în a doua etapă de dezvoltare.
Azi vom extrage noi celule...
şi le vom congela...
pentru a experimenta oprirea sarcinii într-un anumit stadiu.
- Doctor Hesse, ai păţit ceva? - Vom vedea dacă ADN-ul are de suferit
în urma experimentului.
- Se simte bine. - Perfect!
Să începem.
- Am venit să văd noua mamă! - Bună, doctor Arbogast.
Le plac la nebunie bananele.
Mama şi fiica sunt sănătoase.
Ce pui drăguţ. Seamănă cu tine.
Are urechile exact ca ale tale.
Îţi place? Poţi s-o mănânci.
Aşa-i că vrei s-o mănânci?
Cum merge, uriaşule?
- Ce e? Te simţi bine? - Da.
Ce-i, ce-i?
Nivelul gonadotropinei e anormal.
Mărim cu 5 mililitri suplimentul hormonal.
În rest cum te simţi?
Am greţuri şi vomit tot timpul.
Aşa e dimineaţa. Mănâncă biscuiţi şi o să-ţi treacă.
Sfârcurile sunt foarte sensibile.
Ce?
Mi s-au iritat sfârcurile.
- Te dor sau te mănâncă? - Faci surf?
Am păţit-o şi eu fiindcă dau prea mult din mâini.
Am înţeles că apa sărată de mare le irită astfel.
- Ce ai? - I se irită sfârcurile.
- Nu fac surf. - Aşa păţeam şi eu...
când foloseam un detergent non-biodegradabil.
Vă mulţumesc pentru grijă.
Sau poate e cămaşa din bumbac.
Nu ştiu cât mai rezist.
Te descurci perfect. Am vorbit cu omul meu de la Lyndon.
Au văzut datele şi sunt mulţumiţi.
Luna viitoare mă întâlnesc cu şeful lor la congresul din San Francisco.
Ce e? Ai crampe?
Haide, trebuie să mergi puţin.
Să mergem.
Nu vreau să oprim testul.
Ai greţuri şi iritaţii, dar nu mori din asta.
- Bine. - Doctor Hesse!
Oh, Doamne... Vine.
Scuză-mă!
Asta ne mai lipsea!
Ştiu că nu este treaba mea.
Dar am remarcat starea ta...
Şi eprubetele din coşul pentru hârtii.
Da?
Iei droguri?
- Ce? - Nu!
Nu trebuie să te ruşinezi.
Am făcut un curs la Oxford...
E o chestiune serioasă. Sunt foarte îngrijorată.
Am observat de mai mult de o lună şi cred c-ar trebui să vorbeşti cu cineva.
Toţi bărbaţii din satul austriac din care vine el suferă de o boală îngrozitoare.
Boala poartă numele satului.
Se numeşte Sindromul Gelandensprung.
- Gelandensprung? - Da.
- Ai auzit de el? - Nu.
Nu mă surprinde. E o formă de boală foarte rară.
Păi, ce e?
Este o boală teribilă care provoacă un handicap, ştii...
Te îngraşă.
Loveşte bărbaţii în floarea vârstei şi îi transformă în nişte...
- Ştrudele imense... - Ştrudele.
- Ştrudele?
Produsele alea de patiserie. Da, asta e...
povara pe care trebuie s-o poarte.
Mă duc să aduc nişte biscuiţi, pentru că...
sunt buni la necazurile care ne aşteaptă.
O să-şi revină.
- Banes! - Dar tu nu eşti gras.
Eu iau un medicament nou.
Am început tratamentul de nouă săptămâni.
Ce ciudat... Nu apreciezi omul până nu pleacă.
Nu eu am plecat, Larry. Tu ai plecat. Despre ce vroiai să discutăm?
Este vorba despre contract. Ai câteva minute?
Nu prea. Aş vrea să discutăm.
Mă simt umilit.
Nu ai de ce. Oamenilor li se mai face rău. Nu ai de ce să te ruşinezi.
Mi-am pierdut controlul asupra propriului corp.
Pentru tine e important să îţi controlezi corpul?
Ce vrei să spui?
Porţi aceleaşi trei cămăşi.
Aceeaşi haină...
Ai un singur lighean de spălat pe mâini, mănânci aceleaşi lucruri zi de zi...
- Îmi place ordinea. Ce e rău în asta? - Nimic.
E doar o observaţie.
Nu îmi place să fiu bolnav.
- Ce e rău în asta? - Nimic.
- Dar bărbaţii... - Ce e cu ei?
Sunt jalnici când e vorba de durere.
Ar trebui să fii şi tu femeie. E un coşmar.
Corpul începe să se comporte ciudat la primul ciclu
şi nu se mai schimbă până la menopauză.
O viaţă plină de...
scurgeri, umflături...
pete, crampe, hormoni!
Asta dacă totul merge bine.
- Nu vreau să fiu femeie. - Spuneam şi eu.
E normal. Nu te teme.
Doar nu sta în picioare.
Pune nişte gheaţă şi sună-mă mâine dimineaţă.
Nu-i nimic. De asta sunt aici.
- La revedere. - Uite cine e aici.
Lasă-le!
- Nu îmi face aşa! - Angela, asta e casa mea acum.
Larry, poţi trăi aici, poţi muri aici. Dar asta întotdeauna va fi şi casa mea.
De la aranjamentele florale până la cuvertură.
Alex, Angela.
Angela, Alex. E colegul meu.
Încântat.
- Îmi cer scuze. - Încântată.
Mă duc în dormitor.
Trece...
printr-o perioadă grea... L-am lăsat să stea aici câteva săptămâni.
Deci, ce vrei?
Nu îmi place Sneller.
Am mai discutat asta.
Ned Sneller este un tip de treabă.
- Mă sperie. Nu mă mai duc la el. - Eşti ridicolă.
- Eu nu pricep asta. Unde e tatăl? - Nu am dat încă de el.
A dispărut?
Sunt în turneu, în Europa sau în Asia. Nu mai ţin minte unde.
Cine?
Aerosmith.
Un tip de la Aerosmith ţi-a tras-o?
Ce frază minunată.
Scuză-mă.
- Sunt puţin şocat. - Va trebui să te obişnuieşti.
- Nu trebuie să mă obişnuiesc. - Suntem divorţaţi. Îţi aminteşti?
Nu te-am rugat să-mi repari maşina.
Bine. Sun-o pe Louise mâine dimineaţă, să-ţi facă programare.
Mulţumesc.
Angela, mă bucur pentru tine.
Mulţumesc, Larry.
Ce s-a întâmplat?
Era fetiţa lui tati.
Acum trebuie să renunţe la ea.
Haide. Linişteşte-te!
Din punct de vedere fizic, eşti în formă.
- Încă o săptămână. - Bine.
Îmi cer scuze.
Parcă nu mai sunt eu.
Linişteşte-te.
Nu mă aştepta diseară. Vin târziu.
De ce? Unde mergi?
- La Congresul Farmaciştilor. - Mă întâlnesc cu tipii de la Lyndon.
Congresul e în seara asta?
Ţi-am spus că e în seara asta.
Te rog, ia-mă cu tine, Larry!
Nu. Tu stai acasă. Bagă-te în pat şi odihneşte-te.
- Larry, nu înţelegi. - Ba înţeleg. Nu!
- Te rog, ascultă-mă! - Nu! Îmi strici afacerile!
Sunt însărcinat şi sunt singur.
Nu mai spune asta.
Nu eşti chiar însărcinat. Gândeşte-te la asta ca la un experiment.
Consideră că ai înghiţit gumă de mestecat.
O bucată mică.
N-o să te incomodez. O să mă plimb. Voi fi invizibil.
Mă simt aşa de singur.
Bine, poţi să vii. Dar nu mai clipi aşa.
- Pot să vin? - Da.
Dar nu am cu ce să mă îmbrac!
Încep să am migrene.
Simt că vom avea un cuvânt de spus.
Pare interesant.
Excelent.
E vorba de minimum 5 milioane de reţete anual, numai în SUA.
Când crezi că veţi termina experimentul pe subiecţi umani?
Între noi fie vorba... Aştept rezultatele peste o săptămână.
- Atât de curând? - Da.
- Suntem impresionaţi. Să ne ţii la curent. - Mulţumesc.
Interesantă pledoarie, Larry.
- Banes! Ce cauţi aici? - Mă cunoşti doar.
Îmi place să fiu cu ochii în patru.
Ştii că experimentele pe subiecţi umani au fost interzise de FDA.
Vreau doar să le trezesc interesul pentru proiect şi am exagerat un pic.
E vreo femeie care ia Expectan?
Nici vorbă.
- Unde ai fost? - M-am distrat de minune.
M-am plimbat şi apoi am fost la cel mai bun salon de masaj.
Apoi am moţăit puţin chiar acolo pe masa aceea.
Pateuri? Sunt preferatele mele!
Alex, arăţi de-a dreptul...
Excelent...
- Mulţumesc. - Ar trebui să plecăm.
- Vrei nişte pateuri? - Nu.
Îmi cer scuze!
Mă întreb cum reuşeşte femeia asta să supravieţuiască.
E atât de frumoasă în seara asta! Nu crezi?
Unde ai fost?
- Era coadă la toaletă. - Aperitive?
Cârnăciori. Mulţumesc. Mor după ei.
Şi mie îmi plac foarte mult.
Arăţi atât de...
Nu ştiu.
- Entuziast. - Da, aşa e. Ai veşti bune?
Nicio veste!
Viaţă.
Muzică şi prieteni.
- Pateuri. Le ador. - Cred că ar trebui să plecăm.
Ar trebui să plecăm.
Întotdeauna plecăm.
Într-o bună zi o să plecăm de tot.
Aşa din senin.
Ar trebui să te opreşti puţin şi să te bucuri de armonia vieţii.
Nu prea iese din casă.
Nici eu.
Întotdeauna mi-a plăcut cântecul ăsta.
Vrei să dansăm?
Nu ştiu să dansez.
Nici eu n-am mai dansat vreodată.
- Atunci ar trebui să încercăm. - Bine.
- Ţine-mi şi mie asta te rog? Mulţumesc. - Mulţumesc.
Unde te duci?
Încercăm?
Scuzaţi-mă.
L-am găsit.
Făt-Frumos, caleaşca pleacă în curând!
Mulţumesc. Mi-a făcut mare plăcere.
Şi mie. Poate mai dansăm cândva.
Noapte bună.
De ce durează atât? Sunt sigur că au pierdut-o.
Degeaba am bon.
Ce faci?
Vino aici.
Ce faci?
Uite ce piele catifelată am?
Gata.
Oprim experimentul.
Banes e suspicios, iar hormonii tăi au scăpat de sub control.
Mai e o săptămână.
Avem destule date. Tipii de la Lyndon sunt hotărâţi.
Nu vreau să ne asumăm riscuri.
Hai odată!
Ce-i?
Mă întreb cum ar fi...
Ce anume?
Să am propriul meu copil.
Asta e! Oprim experimentul azi!
Urcă în maşină! Haide!
Copilul meu...
Piele catifelată...
Mi-aţi adus maşina din Franţa?
- Nu am ştiut cât de singur sunt. - Ia-ţi un câine!
De ce eşti atât de îmbufnat? Experimentul a reuşit.
Lui Moe...
I-am diminuat constant doza.
Ca să-i ajutăm corpul să-şi recapete echilibrul hormonal.
Nu. Trebuie să te opreşti imediat.
O să te simţi rău câteva zile dar nu vreau să apară complicaţii.
Nu mai lua Expectan.
Embrionul va fi absorbit în mod natural de organism.
Casă, dulce casă.
Le voi trimite datele celor de la Lyndon.
- Te sun când aflu ceva de la ei, bine? - Bine.
- Dacă apar efecte secundare, sună-mă. - Desigur.
Nu ştiu dacă eşti băiat sau fată...
Aşa că o să-ţi spun Junior.
10 SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
La mulţi ani!
La mulţi ani, dragă Alex!
Ce surpriză.
- Cum aţi aflat? - Ne-am uitat în dosarul tău.
Tu l-ai făcut?
Tu ai făcut tortul?
Mă tem că ingredientele au suferit câteva mutaţii.
La mulţi ani, uriaşule!
Eşti ud leoarcă. Te simţi bine?
E cald aici.
- Ba nu. - Mie mi-e foarte cald.
Ce? Ai febră cumva?
Crezi că eşti primul clovn care s-a hotărât într-o dimineaţă...
Sunt plictisit. Vreau să am un copil.
Nu am spus asta. De ce eşti atât de pesimist?
Alo? E cineva acasă?
Alex, eşti bărbat.
E împotriva ordinii fireşti a lucrurilor. Bărbaţii nu nasc!
Asta e treaba femeilor. Ăsta e avantajul de a fi bărbat.
Nu te-a învăţat tatăl tău?
Dacă nu vrei să mă ajuţi spune-mi, dar nu am nevoie de o predică.
Pe naiba nu ai.
Dacă ai simţi o clipă bucuria de a purta un copil în pântece, ai înţelege.
Ascultă ce spui. Ai înnebunit de tot? Intră!
Dacă aş duce sarcina până la capăt, ar fi un adevărat miracol.
Vreau să iubesc şi să protejez miracolul care se dezvoltă în mine.
- Încetează! - Nu! Vreau să am un copil!
Îmi pare rău de întârziere.
Sunt gata în câteva minute.
Înăuntru te aşteaptă fosta ta soţie. Ai întârziat.
- Bună ziua, doctor Hesse. - Vino aici şi stai jos.
- Nu vreau să stau aici. - Stai jos!
Aici.
Nu vă temeţi. Crede că e însărcinat.
E un caz fascinant.
Fac nişte studii pentru departamentul de psihiatrie al universităţii.
E vorba de autosugestie.
- Ce se întâmplă aici? - Vino încoace!
Bună, Angela! Ce mai faci? Mă bucur să te văd.
- Arăţi bine. - Mulţumesc.
- Bun, poţi să pleci. - Asta a fost tot?
A apărut o problemă importantă.
Eu sunt importantă, Larry! Ştiu.
Dar e ceva urgent. Trebuie să vii altădată. Îmi pare rău.
De când eşti însărcinat?
De 21 de săptămâni.
- E primul copil? - Da.
Te-ai gândit la vreun nume?
Junior, dacă e băiat.
Şi dacă e fată...
Tot Junior.
E un nume frumos.
Alex!
Scuzaţi-mă!
- Succes! - Mulţumesc.
- Junior e un nume frumos. - Aşa este.
Uite picioarele...
Şi mâinile.
E imposibil.
Şi totuşi se întâmplă.
Vezi şiragul acela delicat de perle?
E coloana vertebrală.
I se vede şi capul.
Copilul meu.
Ascultă!
Sunt bătăile inimii.
Bate cam repede.
140 de bătăi pe minut.
Totul e normal.
De fapt...
Totul e perfect normal.
Cu excepţia faptului că mama micuţului e şi tatăl.
Dacă află lumea, ţi-ai compromis viaţa.
Iar eu îmi voi pierde licenţa.
Nu se va afla.
Ştiu că e o nedreptate faţă de tine şi că este periculos pentru amândoi...
dar vreau să am copilul meu.
Şi am nevoie de ajutorul tău.
Trebuie să te muţi din nou la mine şi să te odihneşti.
Şi nu mai mergi la laborator.
- Dar... - Fără comentarii.
Trebuie să faci multe sacrificii. Ar fi cazul să te obişnuieşti.
Bine.
În rest cum te mai simţi?
Vreun sentiment neobişnuit?
Dumnezeule, ce tot spun?
Efectele secundare ale sarcinii...
sunt amplificate de Expectan.
Greţurile de dimineaţă...
starea de somnolenţă, apetitul sexual.
Apetitul sexual?
Ieri am scobit miezul unui pepene şi...
- Mi s-a ridicat. - Ce?
E normal.
Eu păţesc asta tot timpul.
Mă bucur că m-am întors aici.
Da, va fi distractiv.
- Îmi dai aceeaşi cameră? - Normal.
Ce faci diseară? Sau mergem să cinăm undeva?
- N-am oprit acum 6 luni proiectul Expectan? - Ba da.
Atunci de ce Diana Reddin a continuat...
să ceară zilnic Expectan?
E implicată în vreun proiect cu Arbogast şi cu Hesse?
Nu ştiu, domnule.
Larry, nu mă plâng.
Dar ai spus că o să vii acasă înainte de ora 18:00.
E 18:45 şi spaghetele sunt gata. În 5 minute, se vor înmuia de tot.
Bine, poţi să vii când vrei!
Ce egoist!
- Diana! Bună. - Da, eu sunt. Salut.
Cineva de la laborator mi-a dat hârtiile astea pentru tine.
Mulţumesc.
Cine?
Am minţit.
Am trecut pe aici, fiindcă voiam să te văd.
Da?
- Intră, te rog. - Mulţumesc.
Îmi pare rău că am minţit.
Ce cameră drăguţă!
Doctor Arbogast a fost amabil să te găzduiască.
- Aşa e. - E un om drăguţ.
Ce mai faci? Cum te mai simţi?
Bine. Mulţumesc.
Şi tu?
Bine.
Găteşti? Da.
Miroase foarte bine.
Vrei să stai jos?
Te rog!
Alex, tu crezi în reîncarnare...
şi în vieţi anterioare?
- Nu. - Nu, nici eu, deci nu e asta.
Ce nu e?
Am impresia că te cunosc.
Chiar mă cunoşti.
Ştiu.
Nu, vreau să spun...
vreau să spun că am avut impresia asta...
de prima oară când te-am văzut.
M-am născut în Jakarta.
Am crescut în Anglia de la 5 ani, în Kent...
şi verile le petreceam în Cornwall.
La ce te uiţi?
Eu m-am născut în Austria, în Gelandensprung.
- Unde se fac ştrudelele. - Da.
Nu am...
Nu am fost niciodată în Gelandensprung.
Am fost în Salzburg o dată.
Ciocolata e delicioasă.
Chelneri foarte chipeşi.
Alex, tremuri.
Ce s-a întâmplat?
Corpul meu te dezgustă?
- Ce? - Corpul meu?
E dezgustător?
Nu! Îmi...
Îmi plac bărbaţii solizi.
Am fost îndrăgostită de vărul meu, Trevor...
Şi era foarte corpolent.
Poate e o legătură de ordin fizic.
Aşa e, sunt convinsă că e de ordin fizic.
Mă gândesc mereu la starea ta...
- Te referi la sex? - Da.
Nu m-am gândit la asta.
Eu m-am gândit.
- Serios? - Da.
- Atunci, asta trebuie să fie. - Da.
Nu, aşteaptă!
Larry? Am intrat singură.
- Bună. - Unde e Larry?
- A ieşit. - Gata, am pus-o la loc.
- Mi-a căzut o lentilă de contact. - Ea cine e?
Doctor Diana Reddin. Încântată.
Eu plec acum. Ai avut dreptate. Foarte bine. La revedere.
- Diana, stai! - Am camera mea.
Aş vrea s-o văd cândva.
Nu pot să mai stau.
Gata.
Tu nu suni niciodată înainte?
Îmi pare rău dacă v-am întrerupt.
Ce miroase aşa de bine?
Gătesc.
Găteşti?
Ce?
Paste.
- Mai vrei Rocky Road? - Da.
Diana?
Pare a fi o persoană foarte drăguţă. Puţin cam agitată dar simpatică.
Crezi că e ceva serios?
E o perioadă dificilă a vieţii mele...
aşa că o iau mai uşor.
E o decizie bună.
Pot să mai iau costiţă?
Ce face tatăl copilului?
- Nu mai ştiu nimic de el. - Ce ticălos!
Nici nu mă aşteptam să mai aud de el.
Sunt fericită şi îmi place să fiu însărcinată.
Dar nu mai am 21 de ani şi sunt singură.
- E destul de neplăcut. - Mie îmi spui?
Ador murăturile.
Au mai rămas câteva aripioare de pui.
Ce-i?
Ţi-a mai spus cineva că mănânci ca o femeie însărcinată?
Îmi place să amestec mâncărurile.
Copilul s-a mişcat. Da.
Tu ce ai?
Îţi împărtăşesc durerea.
Abia ne cunoaştem.
Cred că eşti un tip foarte simpatic.
În ultima vreme, da.
- Cred că mă place. - Da?
De ce crezi asta?
A spus că îi plac bărbaţii corpolenţi.
Şi m-a sărutat.
V-aţi sărutat?
Stai puţin.
Alex, nu eşti în starea potrivită pentru a începe o relaţie.
- Nu fi atât de pesimist. - Cum adică pesimist?
Aşteaptă! Nu sunt pesimist!
Ce părere ai?
Una cu papagal nu ai găsit?
E drăguţă.
Larry, încep să cred în destin.
Copilul.
Găsirea perechii potrivite.
Cred că totul e predestinat.
- Ar trebui să vorbesc cu un medium. - Cu un psihiatru.
E valabil şi pentru mine.
Îmi urăsc corpul.
Arăţi foarte bine.
- Pantalonii sunt cam largi în talie. - Pot să-i strâmtez.
Lasă-i aşa. Poate se mai îngraşă.
- Bună idee. - Aşa vă vreau!
- Vi-i scurtez eu. - Bine.
- Ce e? - Junior s-a mişcat din nou.
- Junior? - Da.
De ce Junior?
În carte scrie că trebuie să vorbeşti cu copilul.
Nu ştiu dacă e băiat sau fată aşa că îi spun Junior.
De ce întrebi?
Nu ştiu.
Privirea ta îmi spune că s-a întâmplat ceva.
Nu, dar tipul de la care am luat ovulul îi spunea tot Junior.
Trebuie să fie o simplă coincidenţă.
Cine e tipul? Ai spus că ţi l-a dat un coleg care îl are de la o donatoare anonimă.
- Da, un coleg. - Îl cunosc?
Nu, nu-l cunoşti.
- Ştim ceva despre donatoare? - Nu. E anonimă.
Ce atmosferă familială!
Mai lipseşte doar zgomotul paşilor de copil.
- Banes! Uitat, dar nu dispărut. - Ce naiba vrei?
Am auzit conversaţia voastră. Spuneai ceva de o donatoare.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Băieţi, nu sunt prost.
Am vorbit cu cei de la laborator.
Nu au mai făcut teste pe cimpanzei de la încheierea proiectului.
Dar voi produceţi încă Expectan.
Adevărul este că...
Am avut un surplus de steroizi...
- Nu am vrut să-l irosim şi... - Surplus?
- Am decis... - Am decis să...
continuăm producţia...
Am vrut să păstrăm medicamentul pentru clipa în care vom primi aprobarea comisiei.
Nu am ştiut care e politica universităţii în această privinţă.
Dacă depăşim cumva bugetul suntem dispuşi să...
Scuzaţi-mă.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
- Scrii cumva o carte? - Ştii ce cred eu?
Cred că unei persoane din casa asta i se administrează Expectan.
- Te înşeli. - Asta nu prea se întâmplă.
Larry, sunt de partea ta.
Dacă e ceva ilegal vă pot ajuta.
Banes, ţi-am mai spus că nu am nimic de ascuns!
Cum să vă ajut dacă nu îmi spuneţi?
Îţi mulţumesc că ai trecut pe aici.
Pot să merg la toaletă înainte să plec?
E la capătul holului pe dreapta. Să ridici capacul!
- A plecat? - Nu, e la toaletă.
Unde eşti?
Arată-te, mămicuţo!
- Crezi că ne-a crezut? - Nu ştiu.
Individul e periculos.
Stai departe de el.
Bine. Poftim!
- Ies să cinez cu Diana. - Bine.
- Cine sunt? - Aerosmith.
Nu-ţi place cum cântă?
Şapte ani am încercat orice.
Dar nu am putut s-o las pe Angela însărcinată.
Unul dintre păcălicii ăştia...
a îndeplinit misiunea din prima.
Nu e cinstit.
Care dintre ei?
Nu ştiu.
Nu are importanţă.
O mai iubeşti şi acum.
Nu, mă bucur că s-a terminat.
Copilul ăsta mi-a redeşteptat...
Câteva sentimente... Asta e tot.
- Îmi pare rău, Larry. - Da. Mulţumesc.
- Arăţi foarte bine. - Mulţumesc.
Bună, Angela.
- E acasă? - Da.
- E singur? - Foarte.
- Va fi fericit să te vadă. - Sunt convinsă.
Îmi cer scuze.
Nu înţeleg cum e cu ştrudelul.
Scuzaţi-mă! Cred că vă aparţine.
Da, mulţumesc.
Îmi pare rău. Am recuperat-o.
Da, în legătură Strudelhund.
Am căutat Galandensprung în atlasul geografic şi nu i-am găsit.
Ai dreptate.
Nu există Gelandensprung. Nici Strudelhunds.
Îmi pare rău că am fost nevoit să te mint.
Ce se întâmplă?
Vreau să ştii totul despre mine.
Şi tu despre mine.
Eşti pregătită să auzi orice?
Cred că da.
Sunt într-o stare mai deosebită.
Mulţumesc.
Cunoşti activitatea lui Edward Jenner?
Da. E tipul care a experimentat vaccinul pe el însuşi, nu?
Probabil că tu ai face niciodată aşa ceva.
Ba da. Nu e ceva...
deosebit ca în cazul lui Jenner, dar...
Am folosit tehnica criogenică...
pentru a-mi îngheţa un ovul.
Serios?
De ce?
Mereu mi-am dorit copii, dar nu am găsit până acum persoana potrivită.
Nu mai sunt tânără şi am vrut să-mi păstrez un ovul.
E alături de celelalte în recipientul semnat cu "Junior".
Ce ai spus?
Un ovul al meu...
- E la laborator, îngheţat. - I-ai spus Junior?
Da. Nu puteam să-mi trec numele fiindcă ar fi aflat toată lumea.
Şi nu ştiam dacă va fi băiat sau fată, aşa că Junior...
Te-am şocat, nu-i aşa?
Ştiu că e puţin neobişnuit să-ţi conservi ovulul.
Dar unii oameni îşi păstrează amigdalele sau apendicele după extirpare.
Te-am pus într-o situaţie jenantă.
- Îmi cer scuze. Trebuie să plec. - Alex?
Ce s-a întâmplat?
Nu s-a mai mişcat de două zile.
Sunt convinsă că s-a întâmplat ceva.
Da. S-a întâmplat ceva rău. Asta vrei să auzi?
Probabil că e afectat de drogurile pe care le lua tatăl lui.
- Ce droguri? - Am citit despre Aerosmith.
Au luat cocaină au fost alcoolici.
- Ce tot spui? - Care dintre ei e?
Credeai că e un membru al formaţiei?
Aşa ai spus.
Am spus că e în turneu cu ei, dar e impresarul lor.
- S-a mişcat. - S-a mişcat.
Larry, vino cu mine imediat!
- Ce-i? - De unde îl ai pe Junior?
Ţi-am spus.
Vreau adevărul! Aici vorbim de copilul meu.
Nu mai ţipa aşa!
Din laboratorul lui Reddin. De ce?
E al Dianei.
- Adică e al ei personal? - Da!
Trebuia să-mi faci rost de unul de la o donatoare anonimă.
Am încercat, dar n-am găsit.
- Nu poţi să faci nimic cum trebuie? - Nu e vina mea!
Dacă nu ai mai fi luat Expectan nu s-ar fi ajuns aici.
Ce vorbe urâte.
Ăsta e adevărul.
Tu ai vrut să continuăm nu eu.
Femeile au amintiri foarte convenabile în perioada sarcinii.
Retrage-ţi cuvintele!
A fost un citat din Freud. Ştiu că nu eşti femeie.
Nu, faptul că trebuia să renunţ la copil. Junior te-a auzit.
- Retrage-ţi cuvintele! - Bine, mi le retrag.
Fii mai convingător.
Junior, îmi pare rău. Îmi retrag cuvintele.
Tocmai s-a mişcat.
- Vino. Îl simt. - Nu, nu cred.
Vino să vezi.
Oricum avem nevoie de o experienţă benefică.
Scuteşte-mă!
Vino!
Aici.
Priveşte.
Ai răbdare. Ai văzut?
Chiar aici.
Îşi mişcă picioruşul.
- Ce sentiment plăcut. - Îţi vine să crezi?
Larry, ce se întâmplă aici?
Ce? Nimic.
L-ai atins!
Nu.
Nu mai suport.
Ce nu mai suporţi?
- Voi doi sunteţi împreună? - Ce?
- Nu. - Ce se întâmplă aici?
E însărcinat.
Voi fi şi eu mamă.
- Eşti sigură că e Expectan? - Da.
Am comparat materialul tău cu mostrele din laborator.
Cu cine cred ei că au de-a face?
Asta mă deranjează.
- Trebuie să aflăm cine e. - Mai e ceva.
- Ce? - Mostra care ai adus-o...
conţinea Expectan şi hormoni feminini.
Estrogen şi progesteron mai exact.
Nu e vorba de o sarcină specială?
Nu. Cantitatea sugerează mai degrabă o operaţie de schimbare de sex.
Dumnezeule!
Trebuie să repetăm experimentul.
- Diana! - Suntem ocupaţi.
- Trebuie să stăm de vorbă. - Te rog!
Trebuie să-ţi ceri scuze, nu?
Îmi pare rău pentru aseară.
Lasă-mă să-ţi explic.
Bine. Aştept explicaţiile.
Vă rog, băieţi...
Ce e?
Sunt însărcinat.
Bună explicaţie.
Sunt cu adevărat însărcinat.
Ce?
Am testat Expectan-ul pe mine însumi.
Am fecundat un ovul şi l-am implantat în abdomenul meu.
Cu ajutorul medicamentelor sarcina e acum în luna a şaptea.
Dumnezeule!
Mai e ceva.
Da?
Larry nu a găsit un ovul aşa că a luat unul de la tine.
E Junior.
Junior al meu?
Acum e Junior al nostru.
Al nostru?
- Diana, nu te supăra, te rog. - De ce m-aş supăra?
M-ai minţit, ai furat de la mine.
Te-ai implicat într-un proiect imoral şi egoist...
Fără să te gândeşti la sentimentele mele.
Vrei să-ţi fiu recunoscătoare?
Tipic masculin!
- Îmi pare rău, Diana. - Nu te apropia de mine!
- Nu vroiam să te fac să suferi. - Ce credeai că o să se întâmple?
Bărbaţii nu au destule atuuri? Vrei să ni-l luaţi şi pe ăsta?
- E un gest demn de milă! - Felicitări viitoarei mame!
La ce te referi?
La cea mai mare descoperire din istoria acestei universităţi. Felicitări!
Amândoi suntem implicaţi. În contract scrie clar.
Şi citez...
Exploatarea rezultatelor testelor efectuate cu banii universităţii
rămâne la latitudinea acesteia.
- Trebuie să mai faci nişte teste. - Lasă-mă în pace!
- A spus să-l lăsaţi în pace! - Duceţi-l pe doctor Hesse la ambulanţă!
Nu se poate! E într-o stare delicată.
Mă dezamăgeşti, Diana.
Tu şi copilul sunteţi proprietatea universităţii acum.
Ba nu.
Corpul meu, alegerea mea!
Vino, Alex.
Uşurel! Respiră!
A fost înspăimântător.
- Calmează-te. Trebuie să te ascunzi. - Nu e prea greu.
Ce a spus Diana?
A spus că sunt egoist şi arogant.
Şi că i-am răpit demnitatea feminină.
Tipic.
De câte ori am auzit femeile gravide plângându-se...
Aş vrea să văd un bărbat trecând prin toate astea.
Şi uite când un bărbat face acest lucru nu aude decât insulte.
- Ai dreptate. - Aşa e, îţi spun eu.
Eşti sigur că vrei să faci asta?
- Cred că da. - Nu prea am de ales.
- Bună. - Bună.
E frumos aici. Bună.
E linişte.
Bună. Trebuie să fiţi domnul şi doamna Hesse.
Da.
- Bun venit. - Bun venit la...
La Casitas Madres.
Casitas Madres e o staţiune pentru viitoarele mame.
Vrem ca aici să vă relaxaţi complet.
Mă bucur, fiindcă tocmai asta îi trebuie Alexandrei.
Să se relaxeze.
Vreţi limonadă?
Da, dacă îmi permiteţi.
Ştiu că înfăţişarea mea e un pic cam înspăimântătoare.
Uneori oamenii sunt cam speriaţi.
Dacă îmi daţi voie să vă explic...
Chiar vă rog.
Când eram în echipa olimpică germană de atletism...
ne dădeau steroizi aşa cum...
li se dă americanilor Gatorade.
Le obligau să ia...
Nu ne-au spus nimic de efectele secundare...
care sunt acum atât de evidente!
Dar sunt femeie!
Credeţi-mă!
Desigur.
Sunt în luna a opta, iar Larry pleacă într-o călătorie de afaceri.
Nu vreau să o las singură.
De aceea ne aflăm aici.
Alexandra, ai venit în locul potrivit.
- Pot să mai spun ceva? - Ce?
Eşti frumoasă.
- Mulţumesc. - Vorbesc serios.
Camera o să-ţi placă. Are o cadă imensă.
Cadă imensă... Excelent.
Mâine plec la Vancouver să vorbesc cu cei de la Lyndon.
Stau cel mult patru zile. Te simţi bine, iubito?
Bine, pe aici.
De aici se reglează temperatura, iar aici e butonul de alarmă.
Frumoasă cameră, nu?
Şi pături de rezervă în sertar.
- Poftim cheia. - Willow, să ai grijă de ea, te rog.
Bineînţeles că vom avea.
E mare...
E frumos aici.
Larry, chiar crezi că acest copil o să se nască?
Aş vrea să-ţi spun că sunt sigur...
Dar e o situaţie fără precedent.
Dumnezeu ştie ce se întâmplă.
- Dar totul va fi bine? - Sper că da.
E şi copilul meu.
Ia-o uşor.
Îţi mulţumesc pentru tot, Larry.
Diana?
Sunt eu, Alex.
Dacă mă auzi, ridică receptorul, te rog.
Vreau să vorbesc cu tine.
Împingeţi! Foarte bine.
Te iubesc.
Cred că da.
Şi ţineţi minte... Fără nume. Acesta nu e un test.
Mulţumesc.
E foarte interesant.
Să vedem.
Scrie...
Mă sperie faptul că nu sunt o mamă ca oricare alta.
Cum mă voi descurca?
Să renunţăm la mitul că unii se nasc cu instincte materne, iar alţii, nu.
Bună, Diana.
Încântător!
Cerceii nu se potrivesc.
Mă bucur că ai venit.
- Mă întrebam dacă te voi mai vedea. - Am avut nevoie de timp de gândire.
Şi?
Ai comis o mare nedreptate.
- Mă ierţi? - Nu-ţi recomand să-mi ceri nimic acum.
Dacă nu vrei să mă mai vezi te înţeleg.
- Îmi asum întreaga răspundere pentru copil. - Un moment!
Să lămurim ceva. E şi copilul meu!
- Să nu uiţi asta! - Nu.
- Eu sunt mama. Tu eşti tatăl. - Da.
- E clar? - Da.
Trebuie să găsim un mod inteligent de a împărţii responsabilităţile.
Trebuie să-i asigurăm un cămin...
Şi o viaţă normală!
- E foarte complicat. - Ştiu.
Credeam că eu voi fi...
Chiar eşti.
Vreau să facem asta împreună.
Ai camera ta?
Da. De ce?
Poate că sunt demodată dar nu vreau să am un copil
cu un bărbat cu care nu m-am culcat niciodată.
Unde e?
Vii?
Mai bine plec înainte să mă vadă cineva.
Dacă vă convine, semnaţi toate cele opt copii.
După ce primim aprobarea în Europa,
Comisia Medicală va dori să-l testeze şi în SUA.
- Lăsaţi asta în grija noastră. - Medicamentul are un potenţial remarcabil.
- Vom fi bogaţi. - Putred de bogaţi.
Sună bine. Putred de bogaţi.
Ce s-a întâmplat?
Poţi să suni în California?
Desigur, doctor Arbogast.
De acolo.
Ar trebui să chemăm un doctor ca să fim sigure.
Trebuie doar să mă întind.
Fir-ar să fie!
Cei de la Lyndon vor să ne fie parteneri, aşa că vom primi aprobarea comisiei.
Alex, te simţi bine?
Ned, pregăteşte sala de operaţii pentru seara asta.
Să nu fie nimeni în clădire în afară de tine şi Louise.
Să facem doar noi operaţia?
Da. Noi suntem echipa.
Larry, nu poţi face o cezariană fără un anestezist.
Ne descurcăm noi. Salut!
N-a coborât la masă.
Cheam-o pe doctor Talbot.
Diana, grăbeşte-te! Am nevoie de tine!
Vin cât pot de repede.
Am nevoie de maşină. Unde sunt cheile?
M-aţi rugat să vă sun, dacă se întâmplă ceva ciudat.
Ceva se petrece cu siguranţă. I-au trimis pe toţi acasă.
Şi vor să facă o "ceza... ceva". Vă spune ceva?
- Deschide uşa! - Îl vreau pe Larrry!
Ştiu, dar până atunci, las-o pe doctoriţa noastră să te consulte.
Nu aveţi de ce să vă faceţi griji dar trebuie să vă văd.
Eu nu vreau să te văd!
- Unde este? - Ea? Cine?
Ea, soţia mea!
Alexandra e sus. Bine c-aţi venit!
Iubito?
- Respiră! - Doamne, îl simt! Vine!
La naiba!
Te simţi bine?
Ce cauţi aici?
Cum adică? E copilul meu, nu al tău!
- Eu l-am pus acolo! - E ovulul meu!
- Ovulul tău nu te face mamă. - Taci!
Ia-mă de aici!
- O să ne zgudui aşa tot timpul? - Încă vreo câţiva kilometri.
Eşti bine, Alex?
Cred că Junior a rupt ceva.
Louise, dă-mi-l pe Sneller.
- Vreau să mor! - Respiră.
Nu îmi mai sufla în nas!
Ned, ajungem în jumătate de oră.
Larry, ce se întâmplă?
Cineva de la universitate a adus toată presa aici.
- Banes! Poţi scăpa de ei? - Nu cred. Ce e?
Nu vreau să vorbim la telefon.
- Aşteaptă-ne afară! - Ce se întâmplă?
Cineva a anunţat presa.
- Ce facem acum? - Nu ştiu. Mă gândesc.
Sper să fie important, Banes.
Tocmai luam cina cu cel mai mare binefăcător al universităţii.
Este, Edward. Şi la propriu şi la figurat.
Doamnelor şi domnilor... Puţină atenţie, vă rog!
Vă mulţumesc că aţi venit.
Sunt Noah Banes...
Directorul Centrului de Cercetări Biotehnologice.
Dânsul e Edward Sawyer preşedintele Universităţii Leland.
Vrem să vă anunţăm o mare descoperire în domeniul medicinei.
Sub îndrumarea mea...
Şi cu ajutorul unui medicament nou, Expectan...
Doctor Alexander Hesse va sosi aici în curând...
pentru a naşte un copil pe care l-a purtat chiar el în pântece.
- Vreţi să spuneţi că e gravid? - Da. E gravid.
- Îi văd! Vin! - La fix.
Iată, doamnelor şi domnilor... Primul bărbat însărcinat!
Ce-i asta?
Ce căutaţi aici? E clădirea mea.
Plecaţi de aici! Avem o urgenţă medicală!
Înapoi!
Bună, mamă!
Ce e asta?
E o femeie!
E soţia mea!
Mulţumesc, Ned!
Ai grijă.
- Pe aici. - Bine.
Sus!
Te ţin eu!
- Ne-aţi spus că e bărbat! - Există un bărbat însărcinat.
Edward, îţi jur că e însărcinat.
Eşti concediat.
- De ce oprim la etajul doi? - E o surpriză.
- Am pregătit sala de sus. - Foarte bine.
- Au sosit? - Nu încă.
Angela, nu mai geme atât. Suntem singuri.
Imaginează-ţi un cer senin...
Plin de păsărele...
Toate ciripesc.
- Lasă păsărelele. - Te simţi bine?
- Angela, pleacă! - Ce e asta, Larry?
- E pacientul nostru. - Ce e cu el?
Cred că fătul e încurcat în intestin.
Copilul lui?
Oh, Doamne!
- Ai pregătit sala? - Da.
Dezbracă-l!
Ce burtă are!
Lasă-mă să fac ceva!
E periculos...
Şi pentru Alex şi pentru copil.
Nu ştiu ce se va întâmpla. Nu ai ce face aici.
Stai afară cu Angela? Ţine-i de urât.
Ce-i?
- Şi tu? Nu acum? Nu. - Ba da!
- O să chem pe cineva. - Îl vreau pe Larry!
Linişteşte-te.
Să ne imaginăm o grădină cu păsărele care ciripesc.
Să ne imaginăm nişte calmante!
- Cu ce te pot ajuta? - Poţi să naşti în locul meu?
Simţi?
- Ce? - Ce să simt?
Calmantele îşi fac efectul.
Ţi-am făcut anestezie locală.
O să fii treaz. E mai sigur aşa.
- Fii calm. - Bine.
Linişteşte-te! Gândeşte-te la copil.
E bine. Nu te las singură.
Stai liniştită... Mă duc...
E greu.
- Unde eşti? - Aici.
Crezi că e bine?
E prins în intestine.
E cam mult lichid.
Aspiră!
Acum împinge.
E copilul tău, Alex!
E o fetiţă. Are 3,600 kilograme. Seamănă cu mama ei.
- Şi tatăl şi fiica se simt bine. - Am o fată!
- Ce e? - Mai e o naştere.
Angela, spune ceva!
- Vine! - Aşa repede?
- Louise, încă un scaun cu rotile! - Ce?
- De ce nu ai anunţat pe cineva? - Te voiam pe tine.
Mă ai...
- Mă doare! - Nu mai durează mult.
Să îl sune Louise pe tatăl copilului?
Ce mai contează? A plecat.
- Ştie? - Da.
Mi-a trimis 12 trandafiri şi o poză cu autograf!
Respiră!
Pregăteşte sala 2.
- Vrei o naştere naturală? - Vreau calmante!
Avem o fetiţă. Uită-te la ea.
Ai reuşit.
Nu-i minunată?
- Tata te iubeşte. - Nu pot să cred că ai reuşit.
Bună, micuţo.
E minunată!
Sunt atât de mândră de tine.
Bună. Eu sunt mama ta!
Încă puţin!
E băiat!
Ea e mama ta!
Bună, frumosule!
Eu sunt mama ta!
Da, e mama ta. Şi eu sunt...
Putem să mai încercăm o dată?
Da.
Eu sunt tatăl tău.
Eşti băiatul meu.
Ce nume îi dăm?
Junior.
UN AN MAI TÂRZIU
E băiat mare.
Trebuie să mănânci cu mâna nu cu piciorul.
- Trebuie să le dăm ceva de băut. - Nu ridica nimic!
- Nu o ridic, o târăsc. - Lasă-mă pe mine.
Cum te simţi?
Bine.
- Iar trebuie să fac pipi. - Nu mi-e deloc dor de asta.
Nici mie.
Mai fă şi tu unul, Angela. Lui Jake îi trebuie un frate sau soră.
Mi-ar plăcea, dar nu ştiu dacă mai pot suporta încă o dată.
Nu trebuie neapărat să naşti tu.
Nu!
Larry, e cea mai frumoasă experienţă pe care o poate trăi un bărbat.
Traducerea şi adaptarea SunnyBoy