Traducerea şi adaptarea: Cookie, Larra & veveriţa_bc @ Titrări.ro
sincronizarea BluRay: dracusorr
NEVASTĂ DE ÎMPRUMUT
Ce mă bucur c-ai ales rochia asta!
- Arăţi minunat! - Nu-i aşa?
Fetelor, mă mărit!
Ba nu te măriţi fără voal.
- Unde-o fi tărăşenia aia? - Cred că l-am uitat sus.
Fii fără grijă. Ţi-l aduc eu... surioară.
- E tare enervantă! - Şi urâtă cu spume!
Seamănă cu Karl Malden.
Ştiu, şi-mi va deveni cumnată peste o oră!
Cum o să te descurci?
O să-nchid ochii numai de dragul lui Danny.
Vreau să avem cât mai puţin de-a face cu familia lui neroadă.
Eşti sigură c-o să accepte?
Danny nu mă poate refuza. Crede-mă, l-am dresat ca la carte.
Povesteşte-ne, ce-ai făcut cu Eric azi-noapte?
I-am spus că, dacă vrea să oprească nunta,
să vorbească acum sau să tacă pe vecie.
Şi el ce-a spus?
Că el n-o să se aşeze niciodată la casa lui
şi că eu ar trebui să mă mărit cu Danny.
Ţi-a oferit şi vreun cadou de nuntă?
- Ce excitată eşti! - Că bine zici!
Cred că se poate numi şi aşa.
Ce obraznică eşti!
- E ultima oară, jur! - Da, sigur!
Danny e tare dulce şi atent şi o să devină cardiolog,
aşa că mă mărit cu el...
... şi cu borcanul plantat în mijlocul feţei lui.
Chiar că e dezgustător!
Închide ochii când e el deasupra.
Vere, îmi pare tare rău...
Da, a fost un moment tare dureros.
Acela eram eu, Danny Macabee, în urmă cu 20 de ani.
Patetic, nu-i aşa?
Mă îndreptam vertiginos spre o beţie cruntă,
când s-a întâmplat ceva destul de interesant.
Iubire, eşti fierbinte şi dulce ca o savarină!
Mămico, tu sigur cânţi la trompetă,
că m-ai băgat în fibrilaţii!
Ţi-ai scăpat poşeta.
Am şi eu linişte zece secunde, fără să se dea nimeni la mine?
Mulţumesc.
Încercam doar să-ţi spun că ţi-ai scăpat poşeta.
- Îmi pare rău, eu... - Nu-i nimic.
Sigur n-ai cunoscut-o pe femeia care ţi-a oferit acel inel
într-o dugheană ca asta.
Am cunoscut-o în cafeneaua şcolii.
De când eşti căsătorit?
Voiam să fiu sincer cu ea, serios!
Dar nu voiam să ştie ce ratat sunt,
aşa că am cosmetizat puţin adevărul.
De şase ani.
Şi unde-i soţia ta astă-seară?
Am încetat de mult să mă mai întreb asta.
Sună îngrozitor!
Soţia mea spune că muncesc prea mult.
Încerc să-i susţin financiar dependenţa de cumpărături...
... şi de droguri.
De ce n-o părăseşti?
Avem copii... 14, mai exact.
Îmi place să adopt copii, nu vreau să renunţ la ei.
Săracul de tine... N-ai vrea să plecăm de-aici?
Astfel am descoperit puterea verighetei.
Simbolul umilinţei mele mi-a deschis calea spre femei.
Tu-ţi baţi joc de mine?! Sunt mai arătos ca tine!
Mi-am schimbat specializarea
din cardiologie în chirurgie plastică,
m-am descotorosit de bârnă,
iar verigheta mi-a devenit simbolul făgăduinţei.
Am presupus că, după căsătorie, va renunţa la aventuri, dar...
Trebuie să-ţi uneşti această verighetă cu un suflet curat.
- Ce moment plăcut... - Da...
N-ai vrea să-l prelungim undeva, în intimitate?
Bine, hai să mergem în căminul tău.
Uneori, mă simt tentat s-arunc verigheta-n ocean.
Ştiu că greşesc, dar nu pot face asta.
E verigheta mea nepreţuită!
În plus, căsnicia de ochii lumii e calea perfectă de a mă asigura
că n-o să-mi mai frâng inima.
Cindy, m-am simţit grozav azi-noapte!
P.S.: Mersi că nu m-ai bătut, cum face nevastă-mea.
Ce sunt astea?
Silicoane.
Femeile şi le burduşesc în sânii scorojiţi,
pentru a şi-i mări.
Astea nu sunt silicoanele pe care le-am comandat.
Ce-i asta?
Parc-ar fi un tub de sirop de la Casa Internaţională a Gofrelor.
Nici nu ştiu ce-i asta. Fii serios!
Chestiile astea nu se simt ca astea!
- Serios acum! - Încercam şi eu să-nvăţ...
Dr. Macabee n-ar accepta niciodată sâni plini cu sirop.
Te rog să-mi livrezi ce-am comandat
şi spune-i lui Omar c-aş vrea o reducere pentru neplăcerile create.
- Da, sigur. - Mersi, Simon.
Mi-a sosit programarea de la ora patru?
Da, Kirsten Brant, în camera unu.
Să nu râzi.
Am suferit o operaţie estetică eşuată.
Trebuia să-mi dau seama că doctorul e-un escroc.
Biroul lui semăna c-un depozit.
Da, înţeleg...
Aveţi întrebări?
Nu, vă rog doar să mă ajutaţi, dle doctor.
Desigur. De obicei, e mai uşor să corectezi din prima, dar...
Ce s-a întâmplat? Pari sceptică.
Nu, deloc!
Am auzit că sunteţi cel mai bun, dr. Macabee.
Nu-mi dau cu părerea, dar cred că te pot ajuta.
Linişteşte-te...
Asta-i expresia ta relaxată?
Lasă-mă s-o trag puţin în jos.
Şi, dacă-i dau drumul... Bun, ricoşează la loc.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
- Doamne sfinte! - Poftim?!
A urcat până-n creştetul capului.
S-a-nălţat până la cer, ai grijă să nu-ţi rămână prinsă-n păr.
Poate-ar trebui s-o las aşa. Pare să amuze oamenii.
Vai, nu!
Dar serios, eşti disponibilă pentru petrecerea copilului meu?
- Îmi pare rău. - Ai întrecut măsura!
Lasă-mă să te-mbrăţişez, de asta ai tu nevoie acum.
O să-ţi corectăm şi sprânceana, promit.
Doamne! Eu o să mă retrag. Îmi cer scuze.
Cioc-cioc!
- A sosit Eddie. - Salut... Vărul meu.
Dumnezeule, ţi-a luat-o sprânceana razna.
Mie chiar îmi place. Eşti liberă mai târziu?
Scuze, dar mă văd cu... oricine altcineva.
Ţi-a spus-o.
Dumnezeule!
Nu ştiu cu cine te vezi, dar oricine-ar fi,
nu se ridică la nivelul meu...
- La subsol, mă-nţelegi? - Încetează, Eddie.
Flautul lui chiar e fermecat.
Eu ştiu mai bine, dat fiind că eu i l-am "instalat".
- Ţi-ai mărit penisul? - Da.
Oamenii chiar fac asta! E de râsul lumii!
Ne vedem pe 28, dr. Macabee.
Frate, de ce le spui tuturor că m-am operat?
Ar trebui să mă ascund, e vreun secret de stat?
Katherine crezi că nu ştie?
Katherine m-a asistat în sala de operaţii,
mi-a ţinut lupa.
Exact, i-am ţinut şi penseta.
- Foarte drăguţ! - Ai apucat să-l testezi?
Da, l-am forjat de vreo două ori, n-am să vă mint.
- Da. - Serios?
Dar nu pe femei adevărate, ci pe-o păpuşă gonflabilă.
Danny! Mă bucur c-ai putut veni!
- Ce mai faci? - Mi-ai adus botox?
N-am venit cu botoxul după mine, ci cu vărul meu, Eddie.
Îmi pare bine să te cunosc, Eddie.
- E o petrecere de Halloween? - Tu-ţi baţi joc de mine?
Te-ai mai operat, nu?
Mi-am mai lucrat puţin la faţă, mai mult pentru întreţinere.
Voiam să rămân în joc, Danny.
N-am nevoie de victorii decisive, ci de victime sporadice, atâta tot.
Trebuie s-o laşi mai moale. Îţi mai simţi faţa?
Simt furnicături în zona asta.
De la sprâncene-n jos, sunt mort şi-ngropat.
- E alarma de la maşină? - Nu, omul râde.
Am vrut să intru sub bisturiul vărului tău, Danny,
dar a refuzat să mă opereze.
N-a vrut să-şi înfigă degetele-n plăcintă.
Deja devine periculos. Trebuie s-o laşi mai moale.
Vezi asta? N-ar trebui să se-ntâmple.
Adon!
Ariel s-a tăiat la genunchi. Arată îngrozitor!
Linişteşte-te! Ce-aş putea să fac eu?
Dar îi curge sânge!
Aş putea să-l cos eu. Du-te şi adu-mi trusa.
Şi zici c-ai căzut pe scări?
Da...
Te-ai împiedicat de ceva, era vreun skateboard acolo?
Nu, mi-a distras atenţia ceva.
- Ce anume? - O fată.
O fată... Bine.
- Cine, mama ta? - Nu!
Adevărul e că arată bine. Presupun că e mama ta vitregă.
O să simţi o înţepătură uşoară. Gândeşte-te la altceva.
Nu te gândi la asta! Gândeşte-te la moaca ta.
Era blondă, brunetă, roşcată?
Blondă, bronzată, înaltă, corp bestial, sfârcuri tari...
Vrei să te-nţep şi-n alte părţi? Te-ai cam înfierbântat.
Nu, mersi! Sunt bine.
Trăiesc! Am supravieţuit, oameni buni!
Bravo, doctore! Drăguţ din partea ta.
Bănuiesc că tu eşti distracţia.
Ce anume?
Băiatului i s-a distras atenţia, de-aia a căzut.
Deci eu sunt vinovată.
Da, senzualitatea ta practic l-a împins pe scări.
Să te văd cum demonstrezi în sala de judecată, maestre.
Aşa se vorbeşte mai nou acum, în Gossip Girl?
Ştiam că voi doi o să vă găsiţi, până la urmă!
Dar fii cu băgare de seamă, Palmer.
Chirurgii ăştia estetici se pricep să opereze.
Bine, Adon.
Nu-mi dau cu părerea despre operaţiile estetice,
dar nu arată mereu fals?
Depinde cine-o face. Eu mă pricep destul de bine.
Serios, unii dintre pacienţii mei sunt aici astă-seară.
Serios?
Uită-te-n jur, să vezi dacă-i recunoşti.
- Bine, găsesc eu pe cineva. - Cineva care să arate decent.
- Ce spui de ea? - Duduia din "Puzzle mortal"?!
Bine, pe cine-ai operat?
Urăsc să-l dau de gol, dar îl vezi pe tipul de-acolo?
Te referi la "funduleţul sexy"?
Când l-am cunoscut, nu avea cu ce umple pantalonii.
- Serios? - Era drept ca scândura.
Dacă se aşeza pe toaletă, pica drept în closet.
Nu e prea romantic, nu-i aşa?
Deci eşti din Carolina de Nord. De când locuieşti în L.A.?
- De aproape doi ani. - Cred c-ai dat multe audiţii.
- Crezi că sunt actriţă? - Bag mâna-n foc.
Nu m-ai nimerit, doctore. Predau matematică la gimnaziu.
Nu există şcoli în Carolina de Nord în care să predai?
Părinţii mei au divorţat când eram în clasa a opta.
M-am săturat să tot iau partea cuiva,
aşa că m-am gândit să fac o schimbare
şi m-am mutat în L.A.
Ai venit în locul potrivit. Nimeni nu divorţează în L.A.
N-am mai ieşit niciodată cu o fată de vârsta ta.
E chiar plăcut.
Ia te uită, prima ta minciună.
Te pricepi! Bine.
N-am mai ieşit niciodată cu o fată de vârsta ta,
cu care să mă înţeleg aşa de bine.
De fapt, n-am mai simţit o asemenea legătură
cu nicio fată, de nicio vârstă.
Îmi dau seama când minţi şi când îmi spui adevărul.
Al doilea lucru pe care l-am spus a fost adevărat.
Ştiu.
Dumnezeule, a fost cea mai frumoasă noapte din viaţa mea!
Da, pare să se lege ceva frumos între noi.
Chiar e un sentiment plăcut, Palmer.
Eu trebuie să ajung la muncă.
Ce-ar fi să-mi dai numărul tău de telefon,
iar data viitoare să mă scoţi la o întâlnire adevărată?
Am o carte de vizită în buzunar, dacă vrei.
Ai face bine să mă suni, nu să mă ţii în suspans.
Ţi-aş oferi-o chiar eu,
dar nu vreau să mă vezi dezbrăcat la lumina zilei.
Mi-aş tăia singur craca de sub picioare.
Ce-i asta?
Un cerc?
O verighetă?! Eşti însurat?
Nu, nu sunt însurat. Verigheta aia nu-i a mea.
Ce să caute verigheta altuia în pantalonii tăi, Danny?
Aşteaptă o clipă, lasă-mă să-ţi explic.
Chiar te rog.
O să-mi ia mai mult de-o clipă, trebuie să...
- Ce idioată sunt! - Nu, nicidecum...
- Să nu mă suni! - Nu... Palmer!
Ţi-am spus eu, căsnicia asta de faţadă
o să-ţi creeze probleme.
- De ce nu-i spui adevărul? - Aş putea să fiu sincer cu ea?
Stai să exersez puţin. Tu joci rolul ei acum.
Ce bine! Aşteaptă puţin.
Bine. Ea nu face aşa, dar mă rog...
Uneori, port verigheta asta falsă...
Eşti un porc.
- Ştiam eu că n-o să meargă. - Eşti un porc!
Ce s-a întâmplat? Mergi foarte ciudat.
Mă doare spatele. Am dormit pe plajă azi-noapte.
Când o să-ţi îndrepţi coloana? Serios, foloseşte Flowmax.
Trebuie să faci sport mai des de o dată pe lună.
- Nu pot, n-am timp de sport. - Ba ai. Lasă pretextele, Danny.
Mama spunea mereu, Cary Grant nu mergea la sală,
ci urca scările în fiecare zi, nu lua niciodată liftul.
Vrei să vezi cum îl imit eu pe majordomul lui Cary Grant?
- Uită-te. - Ia să văd.
Alo? Nu, e mort. Bine, la revedere.
L-ai imitat bine, eşti haios.
Mamă, dă-mi nişte bani.
Bună! Ce faceţi? Mă bucur să vă văd, copii.
Vă rog să fiţi politicoşi şi să-l salutaţi pe dr. Macabee.
Bună ziua, dr. Danny! Cum vă simţiţi azi?
Ăla-i asociatul meu, dr. Dolittle? De ce vorbeşte aşa?
Exersează nişte accente.
Urmez cursuri de actorie vara aceasta.
Voi fi următoarea Miley Cyrus.
Tu ce zici, tinere! Ţie-ţi place Hannah Montana?
Nu, mie-mi place Californication.
Când te-ai uitat tu la Californication?
Rose ne lasă să ne uităm pe canalul Showtime
când îşi sună iubitul.
Mănâncă ciuperca, mănânc-o! Da!
Îi ţii cam din scurt acasă, nu?
- Dr. Danny? - Da?
Mă duci în Hawaii, să înot cu delfinii?
Să te duc în Hawaii? Nu prea cred.
Am văzut un documentar pe Discovery.
Cică în Hawaii poţi înota cu delfinii, dacă-i plăteşti.
- Bine. - Eu n-am bani.
Iar mama spune că tu eşti bogat.
- Michael! - E-n regulă.
Ar trebui să-ţi câştigi singur banii.
Să fii plătit la oră sau ceva de genul.
Cei bogaţi nu sponsorizează excursiile altora.
Tocmai de-aia rămân bogaţi, înţelegi?
Dar mama spune că faceţi mereu opere de caritate copiilor.
Fac muncă de caritate, adică operez botul de iepure
sau organele diforme ale unui copil.
Nu-i duc în Hawaii, aş putea fi arestat.
Dacă dacă eram şi eu diform? Atunci, m-ai fi dus în Hawaii?
Dacă erai diform, te duceam în Hawaii şi te abandonam acolo,
fiindcă nu-mi erai plăcut ochiului.
Poftim banii, dar vreau să-mi aduci restul.
Vreau să aud că ai mâncat mâncarea plătită de mine.
Mamă, înainte să plecăm, pot să fac un Devlin?
Sigur, în capătul holului. Te duci cu el, te rog?
Deschidem în cinci minute şi nu vreau să adoarmă acolo.
Fii sigură că mă duc, mămică!
Bravo, o să ajungi următorul Winston Churchill.
Cum adică vrea să facă un Devlin?
Pe o prietenă din facultate cu care eram în aceeaşi frăţie,
o chema Devlin Adams.
N-aş numi-o chiar prietenă, ci, mai degrabă, antagonista mea.
- Deci îţi era duşmancă. - Da.
Ţie probabil că ţi-ar plăcea. E extrem de falsă.
Avea mereu cele mai tari haine şi cei mai frumoşi băieţi.
- Te deranjează. - La culme.
Într-o seară, beam un pahar cu vin...
- O sticlă. - Aşa.
Şi m-am săturat să-mi aud copiii că vor să-şi descarce cărbunii,
aşa că le-am spus să-l numească "Devlin",
iar lor le-a plăcut ideea şi aşa a rămas de-atunci.
Eu spuneam că fac "o murătură neagră".
Ce făceai?
- Nu prea o spun... - Cu glas tare?
- Altora. - Bine faci.
Ce facem cu viaţa mea amoroasă, totuşi?
Danny, m-aş simţi îngrozitor
dacă aş avea până şi cea mai mică contribuţie
în aranjarea partidelor tale cu puştoaice de 23 de nai.
Sfinte Devlin, nu eşti deloc atentă!
Nu e o scânteie insesizabilă de "Devlin".
Vorbesc serios, e un "Devlin" adevărat.
Îţi jur, m-aş vedea şi-n faţa altarului cu ea.
Ai dreptate, nu-i poţi spune adevărul.
- Am bătut recordul! - Doamne sfinte! Îmi pare rău.
Cel puţin, cineva se distrează.
N-ai vrea să te implici într-o relaţie serioasă.
Asta conduce la căsnicie, iar căsnicia, la divorţ,
iar divorţul e...
Uită-te şi tu la săracii copii. Tatăl lor trebuia să-i ia azi.
- Iar n-a venit? - Din nou.
Cel puţin, mi-a venit mintea la cap şi am divorţat de el.
Da, aşa e...
Ia stai aşa!
Ia-o tu înainte.
Palmer!
Ţi-am spus că nu vreau să te văd!
- Vreau doar să-ţi explic ceva. - Lasă-mă să-ţi explic eu ceva.
Eu nu mă-ntâlnesc cu bărbaţi însuraţi.
Tata a înşelat-o pe mama când eram eu mică.
Eu n-am de gând să fiu amanta nimănui!
- Adulterule! Preacurvarule! - Ia-o uşurel, Damien.
Numele lui e Silas. Nu-l băga în treaba asta!
O să te ucid!
Poftim?! Când vrei tu!
Chiar sunt însurat, dar am o căsnicie groaznică.
Soţia mea nici măcar nu mai vorbeşte cu mine.
Danny, asta spun toţi bărbaţii însuraţi!
Dacă-i aşa groaznică, de ce nu divorţezi?
Asta şi fac.
- Serios? - Da, s-a terminat.
Doamne, nu-mi vine să cred... Am distrus o căsnicie!
- Simt c-am făcut o greşeală. - Nu eşti tu de vină.
Am înaintat actele de divorţ acum multă vreme.
O să semnez actele peste câteva zile,
după care femeia aia va fi moartă pentru mine.
- Cum o cheamă? - Dna Macabee.
Te referi la prenume? O cheamă Devlin.
- O cheamă Devlin? - Nu-i un nume de rahat?
Dar eu şi Devlin ne despărţim, din fericire.
Am prins-o înşelându-mă cu un alt bărbat.
Nu eu am prins-o, ci cei de la emisiunea "Cheaters"
au prins-o în fapt cu tipul.
Totuşi, le-am spus să nu difuzeze emisiunea,
fiindcă e prea dureros pentru mine.
De fapt, au ars caseta, aşa că nu poţi s-o vezi,
dar mi-ar fi plăcut s-o fi văzut.
- Există şi un alt bărbat? - Există, da.
- Îl cheamă Dolph. - Dolph?
Dolph Lundgren, da.
- Ca pe tipul din "Rocky IV"? - Nu, e un alt Dolph Lundgren.
Se pare că, dacă aduci vorba de celălalt,
ăsta se enervează la culme, aşa că să nu-ncerci.
Danny, bărbaţii mereu spun c-o să-şi părăsească soţiile,
dar nu se ţin niciodată de cuvânt.
Dacă ea e fericită cu Dolph, mă bucur pentru ea.
Acum, vreau să fiu şi eu fericit.
Iar eu pot fi fericit doar alături de tine.
Vreau să fiu cu tine şi să nu fiu numit
"preacurvar", "adulter" sau cum m-o fi numit ţâncul acela.
- Bine. - Bine?
Vreau doar s-o aud de la ea.
Dar dacă ţi-ar trimite un mesaj, ţi-ar conveni?
Vreau s-o cunosc.
Hai s-o facem!
Vrei să-ţi fiu nevastă?!
Şi nu ţi-a trecut alt nume prin cap, în afară de Devlin?
Efectiv, mi-am scăpat un "Devlin" în pantaloni când m-a întrebat.
Ce să-i faci? M-am panicat, m-am emoţionat.
Tu te-ai panicat? Tu, care-ţi inventezi
o soţie falsă în fiecare seară de vineri?
Nu-ţi dă de înţeles referitor la sentimentele mele pentru ea?
Te-ai gândit că, dacă intră vreodată în biroul tău,
o să observe că sunt asistenta ta/recepţionista ta?
Simplu. Sunt chirurg plastician, aşa că o să-ţi schimb faţa.
- Nu, ce tot spui acolo? - Glumesc.
- O să-ţi lipesc o mustaţă falsă. - Tu chiar n-ai analizat problema.
Vrei să te uiţi şi tu la nişte haine?
Ia uite! Eu nu port aşa ceva.
Am şi eu haine, apropo. N-am nevoie de aşa ceva.
Ai cele mai frumoase haine,
doar că trebuie să arăţi ca o soţie de chirurg plastician.
Vreau să creez iluzia unei foste soţii sexy.
- Eşti aşa de... - Nu chestia asta!
Bine, atunci. Să mergem. Tu ai vrut-o, eu sunt gata.
- Ăştia sunt... - Frumoşi.
N-am mai umblat de mult pe tocuri, scuze.
Doamne!
Dumnezeule, sunt superbi!
- Cât costă pantofii ăştia? - 1.700 de dolari.
1.700 de dolari? Vii şi tu la pachet?
Casa părinţilor mei costă atât, nicidecum.
I-a semnat cumva Mickey Mantle?
De ce costă atât? Sunt făcuţi din blană de panda?
- Las-o baltă. - Da. Ştii ce?
Oricum, n-o să avem nevoie de ei.
Începe să-mi fie tare cald. E zăpuşeală aici?
Nu cred că voi putea ajunge în după-amiaza asta.
Bine jucat. Ştii ce? Îi luăm.
- E prima ta de Crăciun. - Nu, serios?!
Bine, atunci vreau o pereche şi pe albastru.
În caz că li se rupe tocul, vreau doar să-i mângâi.
- Îmi provoci greaţă. - Tocmai de-asta divorţăm.
Divorţăm fiindcă eşti diabolică, parşivă şi egoistă.
De fapt, cred c-ar trebui să luaţi şi poşeta asortată.
Da, şi eu sunt de aceeaşi părere.
Mulţumesc, Lory. Sunt de acord.
Fetele fac front comun, ce drăguţ!
Îţi ţine partea. Sunt şocat.
- Tu ai cerut-o, crede-mă. - Iar tu ceri asta.
Nu!
Nu.
La naiba, nu!
Nu, nu, nicidecum!
Cum adică, "nu"? Ce anume "nu"?
Nu există speranţă, bine?
Există un singur cuvânt pentru asta.
- Şi anume? - Neglijare.
Ăsta e cuvântul-cheie. Tu eşti soţul ei?
În curând, voi deveni fostul ei soţ.
O să divorţăm.
Tu ai divorţul în tine, e plantat pe capul tău.
Adevăr grăieşti, Ernesto. Ai nimerit-o la fix.
Părul tău e un dezastru. Să-ţi enumăr câteva însuşiri.
E searbăd, deteriorat, anost...
- Să nu uiţi că miroase! - Da, mai şi miroase...
- Gata, am priceput! - Eşti rău...
Ai fost malefic, bate cuba. Eşti tare năzdrăvan!
Băieţi, gata, serios! Ernesto, ai putea, te rog...
Fă-mi ceva, ca să plec odată acasă.
Şi uraganul ţi-ar putea face ceva, eu o să-ţi fac ceva transcendental.
Cassie, Yuri, dnă Williams! Avem nevoie de toată lumea!
Pari agitat, Danny.
Nu, doar că e ciudat. Femeia îmi ridică tensiunea.
Îmi pare rău că te pun să treci prin ast.
Înţeleg de ce facem asta. Abia aştept să depăşim
partea asta a vieţii mele şi să trecem la partea plăcută.
O vom face cât de curând.
- Diseară. - Doamne sfinte...
- Aia e soţia ta? - Cred că da...
Arată uimitor.
Îmi plac la nebunie pantofii ei.
Are vreo cinci perechi, poate-ţi dă şi ţie una.
Henderson!
Tu-l vezi undeva pe dr. Macabee?
L-am văzut!
Maşina să fie pregătită, nu întârzii mult.
Bună, plictisitorule!
Bună! Ţi-ai tras şofer de limuzină?
- Joc şi eu un rol. - Bine.
Palmer! Bună.
Eu sunt Devlin Macabee. În curând voi deveni SingurăBee.
Chelner! Scuză-mă. Nu vine nimeni?
- Doriţi ceva de băut, doamnă? - Bună, frumosule!
Aş dori un pahar plin cu tine, dacă se poate.
Glumeam! Asta dacă nu eşti interesat.
Iar glumeam! Ba nu glumeam!
Nu ştim ce vrem. Suc, Martini, adu-le pe bandă rulantă.
Să-mi prepari un Martini deocheat.
- Bine. - Ne-am înţeles?
Palmer, am auzit c-ai făcut sex cu Danny.
- Da, îmi pare tare rău... - Te rog, scumpo! E-n ordine.
Eu mă bucur să aud că-i mai cântă flautul fermecat.
- Glumeşti? - Vorbesc serios.
Are o mică problemă cu D.E.
- Ce-nseamnă D.E.? - Vai, am uitat c-ai 15 ani.
Disfuncţii erectile, draga mea.
Parc-ai vrea să arunci cu săgeţi,
dar ţii în mână numai spaghete opărite.
Cred că spaghetele mele nu prea erau încântate de chifteluţe,
erau pline de cocoloaşe.
Mulţi bărbaţi mi-au spus că servesc
cele mai bune chifteluţe din California de Sud.
Desigur, poate mulţi bărbaţi fără adăpost.
Ce i-am spus-o! Ăia ar înfuleca orice.
Mă mir că-ţi mai aminteşti bărbaţii cu care ai fost,
la câte pastile ai înghiţit.
Îi place să-şi toarne pastile pe gât.
Seara, când vin acasă şi-o întreb ce-avem la cină.
"Avem pastile mov, verzi
şi nişte halucinogene galbene minunate,
pe care tocmai le-am scos din cuptor."
Îţi mai aduci aminte?
Trebuia să mă amuz cumva,
în timp ce dânsul şedea cu orele pe tron,
chinuindu-se cu colonul lui spastic.
Cică mai am o boală, bun!
Mi-am petrecut noaptea nunţii cocoţată în pat,
ascultând ceva ce aducea a o simfonie subacvatică
de cornete franţuzeşti şi fagoturi
care se auzea din baia noastră de hotel.
Amestecă sunetul cu mirosul de pisică moartă şi fajitas
şi-o să te pricopseşti c-un libidou grav diminuat.
Tocmai m-ai lovit?
Nu. Ai lovit-o tu cumva? De ce-ai făcut asta?
Da, nu ştiu... Am spasme în picioare.
E un efect secundar de la atâtea pastile,
dar acum m-am curăţat, sunt trează şi...
- Îmi cer scuze. - Nu-i nimic.
A urmat tratamentul în 13 paşi şi iar s-a apucat de băut.
Henderson, neisprăvitule, lasă mesajele şi deschide uşa!
- De ce-mi spui Henderson? - Intră şi tu în joc.
Palmer, mi-a părut bine să te cunosc.
La fel, a fost o plăcere.
Uitaţi-vă la voi doi! Parc-aţi fi Barbie şi...
... bunicul Ken.
Deşi relaţia noastră a eşuat în totalitate...
Parcă nici n-am fi fost împreună, nu-i aşa?
... tot vreau ca Danny al meu să fie fericit.
- Ia te uită... - Cel mai fericit!
Noapte bună, puştoaico.
Alo?
Cred c-o fi dealerul ei.
Bine, te rog să mi-o dai imediat la telefon.
Glumeşti, scumpo?! Ştii că nu sunt de acord
să vinzi lucrurile fratelui tău pe Ebay!
Vorbeşte la telefon în maşină.
Vorbim noi când ajung acasă, domnişoară.
Bine.
Ai zice că...
Ai cumva copii?
Ai copii?
Avem, oarecum, câţiva copii...
Şi când plănuiai să-mi spui de copii, Danny?
Habar n-am, dar fiţi atenţi.
Eu trebuie să ajung la copii. Mi-a făcut plăcere, serios.
Danny?
Nu, nu, alo...
Bine.
Ţi s-a ridicat părul în cap sau...
De fapt, din contră.
Adică nu eşti nervoasă, ci te bucuri?
Ştii că eu iubesc copiii.
Doar că pe tine nu te credeam mare iubitor de copii.
Dar mie-mi plac copiii. Copii în sus, copii în jos.
Îi ador, sunt febleţea mea.
- Cum îi cheamă? - Iar revenim la nume...
Pe fata căreia-i plac caii o cheamă Kikidee,
iar pe băiat îl cheamă Bart, prescurtarea de la Bardo.
- Vreau să-i cunosc! - Sigur că vrei...
- Mama ştie că ne-ai luat azi? - Nu încă.
- Asta s-ar clasifica drept răpire. - Străinul care miroase-a belele.
Poftim?! Nu!
O să apară şi tipul de la Date Long, de pe NBC?
Nu, vă cunosc de mult timp şi e şi Rose aici...
... făcând ce ştie ea mai bine.
- Doamne, ce ciudată e! - Uitaţi cum stă treaba.
V-ar plăcea să vă daţi drept copiii mei pentru o după-amiază?
De ce nu-i spui adevărul bietei fete?
Ştiţi şi voi?
Mama ne spune tot, băiatule cu verighetă!
Doamne sfinte, ai văzut Gossip Girl aseară?
Ce tare a fost episodul!
Nu e chiar aşa, mama voastră v-a prezentat-o tare ciudat.
N-ar fi o mişcare isteaţă să spun adevărul acum.
Credeam c-o să vă bucuraţi că puteţi juca un rol.
Dacă facem actorie, trebuie să fim plătiţi.
Experienţa va fi cea mai bună recompensă.
Eu vreau să primesc bani gheaţă.
- Bine, cât vrei? - 600 de dolari pe zi,
plus plată suplimentară dacă depăşim opt ore.
Mă coafez şi mă machiez singură,
şi vreau să-mi plăteşti cele şase săptămâni
în tabăra de actorie, fiindcă mama nu-şi permite.
Îţi dau 50 de dolari pe ziua de azi
şi-ţi plătesc două săptămâni de cursuri de actorie
la cea mai apropiată şcoală de tine.
400 de dolari şi patru săptămâni de cursuri de actorie.
300 de dolari şi trei săptămâni de cursuri.
S-a făcut.
- M-aş fi pretat şi la 500. - Eu, pentru experienţă.
Michael, tu urmezi. Ce doleanţe ai?
Vreau să mă duci în Hawaii, să înot cu delfinii.
N-o să renunţi la idee, nu? Nu mergem în Hawaii. Altceva?
Atunci, găseşte-ţi pe altcineva.
Am dat nas în nas cu fiul mafiotului!
Foarte bine, Michael. Suntem aici să negociem.
- N-ai nicio altă preferinţă? - Vreau un ponei zburător.
Şi eu aş vrea, Michael, dar nu există aşa ceva.
Atunci, vreau un ponei normal, pe care o să-l numesc "Nelson".
Ce spui de-un PlayStation 3, cu numele de Nelson?
Continuă...
- Cu patru jocuri incluse. - Cinci.
Şi mai vreau o întâlnire cu blonda la J.D. McFunnigan's.
Ce zici de Charlie Choochoo, că e aproape de mine?
Dacă mai faci pe isteţul cu mine, te pup din mers.
Uşurel, fiule, linişteşte-te.
Şi mai vreau fise la discreţie.
Dacă tot le pot consuma, vreau să mă bucur de ele.
Nu vreau să mă joc SkiBall şi să mă trezesc fără fise.
Bine, o să-ţi îndeplinesc dorinţa. Deci batem palma?
Batem.
Rupem târgul dacă nu mâncaţi feliile de pizza, serios.
- Pot să imit un accent? - Încântă-mi urechile.
- Bună! - Nu.
Bine.
Copiii mei? Eşti nebun?
Glumeşti? Tu ai răspuns la telefon!
Nu despre asta... Dnă Herrington...
Puteţi intra la consultaţie.
Nu-mi vine să cred că facem asta ca să ai tu parte de acţiune. Scârbos!
- Eşti jalnic. - Am avut deja parte de acţiune.
Şi aş vrea să mai am parte de acţiune.
Luaţi loc, dnă Herrington. Vă puteţi scoate bluza.
Nu simţi un miros?
Miroase a parfum.
- Te-ai dat cu parfum? - Poate...
- Ai vreo întâlnire? - Nu am nicio întâlnire.
- Iau prânzul cu cineva. - Prânzul? Cu cine?
Cu asistent-managerul drlui Gerwitz, dacă tot vrei să ştii tot.
- Îl cheamă Brian. - Tipul cu ciocu' grizonat?
Frate, sunt Brian!
Vrei să ieşi cu mine?
Vei ieşi cu el după marele protest?
Veveriţele astea trebuie oprite!
Cântă la chitară-bas, nu?
Poţi scoate şi sutienul.
Şi da, cântă la chitară-bas. Mai şi compune muzică.
Ce compune? Melodii despre părul lui mirositor?
Dnă Herrington, puneţi-vă mâinile în şold.
Bun. Un balon de distracţie nu prea se distrează.
- Ce s-a întâmplat? - L-am lovit cu portiera ieri.
A pocnit şi aud un pleoscăit când merg.
Da...
- Ce faci? - Ar putea fi copiii sau Brian...
O clipă, vă rog. Vreau să vorbesc cu el.
- Alo? - Da, frate...
Vă puteţi întinde.
Bună! Bineînţeles.
O să fie super!
Bine. Ne vedem la 1 în hol. Pa!
- Ce voce era aia? - Era vocea mea.
Serios?
Nu vorbesc aşa...
Chiar îţi place tipu', nu?
Dnă Herrington, asta e o cremă care vă va amorţi sfârcurile.
Bine.
E vorba de o după-amiază. Ce-i mare lucru?
Îmi implici copiii în acţiunile tale jalnice, bolnave şi mincinoase.
Când negociam cu fiul tău, Michael, avea cel mai mare zâmbet pe faţă.
Când i-am zis de J.D. McFunnigan's, zici că a primit premiul Heisman.
- E de ajuns. Simţi ceva? - Nu.
- Asta simţi? - Nu.
Atunci e bine.
- Tu ţi-ai făcut asta? - Da.
O să-l donăm la Smithsonian când terminăm operaţia.
- Chiar a zâmbit? - Jur. Cel mai drăguţ zâmbet.
Şi am convins-o pe Maggie să mănânce.
- Serios? - Da, pizza. Trei felii chiar.
- Eu n-o pot face să mănânce nimic. - Ştiu.
N-o face pentru mine. Fă-o pentru copii.
- Da, frate! - Încetează!
Ai întârziat! Ţi-ai intrat în rol deja?
Să mergem! E înăuntru.
- Ce-i aia? - Ce?
Ţi-a vândut-o Victoria Beckham? Ce ai pe tine?
Glumeşti? Tu mi-ai cumpărat asta!
Ştiu, dar cred că ai exagerat puţin.
Mersi. Mă bucur să te pot ajuta.
Prima regulă a improvizaţiei e să accepţi informaţia.
Dacă ţi se spune ceva, răspunde.
- Nu îl respingi. - Am înţeles. Foarte inteligent.
La actorie, când cineva spune "nu", toată clasa strigă "mori!"
Nu va zice nimeni "nu". Să nu strigi "mori".
- Cine vrea să facă încălzire? - Nu, scumpa, nu vreau...
Capra crapă piatra-n patru...
Un vultur stă pe pisc cu in pix în plisc.
Hai să te învăţ eu. Gura!
Să mergem! Eşti gata, mafia?
- Normal! - Haideţi!
Cu urât miroase! A pipi, şosete şi chiloţi murdari.
O zi a tatălui minunată!
Mami! Ăla mi-a pus "pipi-ul" pe faţă!
Ce? El şi-a pus faţa pe "pipi-ul" meu!
- Danny! - El a făcut...
Potoleşte-te!
Palmer, draga mea!
Mulţumesc că ai adus copiii.
Nu i-a adus numai ea. Sunt lumina ochilor mei.
Să ţi-i prezint pe Kikidee, care s-a născut la 4,5 kg.
Iar el e monstruleţul Bart. Avea 5,5 kg şi a afectat-o puţin...
Bună, copii.
Bună, Palmer. Am auzit aşa multe despre tine.
Ai accent britanic.
Deci tu eşti "doamna" care-l distrează pe tata.
Am trimis-o într-un schimb de experienţă în Anglia.
A prins un accent... Cam ca Madonna.
- Mă bucur să te cunosc, Kikidee. - Aş vrea să pot spune acelaşi lucru.
Înainte să apari tu, aveam un tată. Eram lumina ochilor lui.
Eram fericiţi şi totul era feeric.
Acum ce mai am?
Merg de două ori pe lună la McFunnigan's cu el şi cu târfa lui.
- Koko! - Kiki!
Doamne, ce suferă!
E din cauza pastilelor pe care le-a luat din biroul ei.
Glumeşti?
Mă duc să văd ce face.
- Tu ce faci, dragule? - Voi face bine când voi vedea fise.
El e american.
Scuză-mă. Ce-a fost aia?
A fost o prestaţie spontană, plină de energie. Sunt chiar mândră.
Da? Eu nu sunt mândru. Dacă vrei banii şi cursurile de actorie,
ai face bine să te comporţi cum trebuie.
Fără poveşti siropoase. Şi am rămas cu accentul britanic.
Să nu îl schimbi. Să nu te blochezi.
Am înţeles.
Îmbrăţişează-mă, râzi şi hai la treabă.
Bine.
Nu eşti o târfă, Palmer.
Ce drăguţ. Se ceartă, se împacă...
Nu se poate...
Un hamburger pentru Bart. Poftim, puştiule.
Şi două quesadilla pentru Kiki, domnişoara Scaraoţchi.
Poftim apa. Nu ai voie suc. Ai uitat că ai diabet?
Kikidee, ţi-am luat mâncarea ta preferată. Trebuie să mănânci.
De aceea voi mânca absolut tot.
Să vedem.
- Am uitat şerveţelele. - Da? Mă duc eu să le iau.
Ea nu se va duce, pentru că nu face niciodată nimic.
Bart, tatăl tău mi-a zis că îţi place să mergi la baie.
Când am nevoie, o fac.
- Ce altceva îţi mai place? - Nu ştiu.
Bart nu e prea vorbăreţ.
Poate pentru că sunt supărat.
- Pentru că ies cu tatăl tău? - Nu. Tu îl faci fericit.
- Dar... - Dar ce?
- Nimic... - Vreau să îmi poţi spune orice.
- Nu şi-a ţinut promisiunea. - Ce promisiune?
Da, ce promisiune?
Anul trecut mi-a promis că mă va duce în Hawaii să înot cu delfinii.
Au o lagună în care oamenii înoată cu delfinii.
Ce faci?
- Deodată, tata a anulat excursia. - De ce ar face asta?
Te-a cunoscut pe tine.
Poftim? Nu!
Mori!
Nu! Adică nu am... Nu ai înţeles ce am zis.
Am zis că trebuie să mergem mai repede.
Abia aştept să mergem cu toţii acolo.
Mergem în Hawaii!
Nu pot să cred că m-a şantajat un ţânc de şase ani.
Am profitat de şansă.
Eşti supărat pentru că ne-ai băgat în toată treaba asta.
- Ba nu... - Ba asta ai făcut.
Mary Poppins cu "nu" al ei!
Toleranţa mea pentru prostiile astea s-a cam dus.
Încă puţin şi îmi iau copiii, plec acasă şi te las baltă.
Ce mă bucur că facem asta, Danny!
Mergem în Hawaii să înotăm cu delfinii! Va fi aşa distractiv!
Revista e pentru ei sau pentru tine?
Pentru mine. E preferata mea.
Tu ai citit vreodată revista aia?
Să sperăm că vom petrece şi ceva timp singurei...
Danny, stai! Nu plecaţi!
"Brioşenstein"! Nu mai puteam de dorul tău!
El este? Colonelul "von Generos" în carne şi oase!
- Mă tem că nu înţeleg. - Îmi pare rău. Nu m-am prezentat.
Am vorbit la telefon. Sunt Sir Dolph Lundgren.
Bărbăţelul/iepuraşul iubăreţ al lui Devlin.
Împuşcă-mă...
- Devlin zicea că te reţine munca. - Aşa a spus?
Nu, nu voi munci decât atunci când voi fi terminat.
E minunat cât de maturi sunteţi. De-ar fi fost şi părinţii mei aşa...
- Ştiu. - Au divorţat.
De asta voiam să vină şi el. Ce mă bucur...
E important pentru copii să ne vadă împreună.
Şi nu pot sta departe de Dna Clătită. Îi place şniţelul.
Ai limba cam uscată. Hai să bei nişte apă.
Vino, vino...
- Ce cauţi aici? - Ajut şi eu cum pot.
La cine naiba te uiţi?
Nu văd cu chestiile astea!
O să le spui că ai mâncat omletă şi varză murată stricată de dimineaţă
şi că ţi-e rău, aşa că trebuie să pleci.
- Nu pot să plec. - De ce?
I-am trimis o poză fostei prietene cu noua mea echipare.
Am uitat că e logodită cu un luptător de arte marţiale.
Vrea să-mi tragă una în nas.
Îţi trag eu una în nas.
- Ce faceţi? - Jawohl!
Aştept banii de bilet.
Deci vii şi tu. Şi plătesc eu?
Dolph nu are dolari.
Să-mi găsesc cartea de credit.
Uite-o!
Asta pentru că te culci cu soţia mea!
- Poftim. - Mulţumesc.
N-am avut timp să fac rezervare, dar am nevoie de două camere.
Bineînţeles. Din păcate, nu mai avem decât apartamentele de lux.
Waldorf Astoria, la 8.000 $ pe noapte şi cel prezidenţial la 12.000.
12.000 pe noapte? Îmi cântă Rolling Stones sau ce?
De ce e atât de scump? E făcut din panda?
Am mai folosit expresia, dar aşa e?
Nu, dar aţi făcut nişte sugestii interesante.
Sunteţi membru al programului Hilton Honors Rewards?
- Nu. - Păcat. Să vă înscrieţi.
Da...
M-au jefuit! Adică, am luat camerele!
- Cine merge pe plajă? - Eu!
- Cine vrea să bea ceva? - Eu!
Şi eu aş plăsmui o familie pentru asta. Doamne!
Eşti scârbos.
Mami, intră în apă! E absolut minunată.
Nu, draga mea. Nu am chef să înot.
Iubirea mea, nu te lăsa intimidată de silueta ei perfectă.
De parcă ar fi ea intimidată de mine. Aş vrea să arăt aşa la vârsta ei.
Poţi arăta atât de bine dacă nu iei liftul, ci urci doar pe scări.
Precum Cary Grant!
Pe scări...
- De ce ne oprim aici? - Nu mă pot uita la inele de logodnă?
- Inele de logodnă? - Da, exact.
Amândoi ştim că te vei sătura de ea şi vei reveni imediat în joc.
- Zi-mi că nu arată bine. - Ba da.
- Nu e cea mai dulce? - Cea mai drăguţă din lume.
- I-ai văzut buzele? - Sunt cele mai tari.
Sunt aşa de moi încât îmi vine să mă aşez pe ele...
- Vrei să te potolesc? - Ziceam să te aşezi tu pe ele...
Chestia asta îmi aminteşte de o melodie.
Danny e un mare chirurg plastician care de nevastă n-a avut timp neam.
Cu Davy e prieten apropiat, care e-n marină soldat.
- Ce ai cu Piano Man? - E Piano Dan.
E un remix făcut de mine.
Eddie avea o freză afro şi multe coşuri pe faţă.
Le-a tot zgândărit şi cu Clearasil le-a stropit.
Dar fetelor tot le-a fost greaţă şi i-au dat cu spray pe faţă.
Mi s-a întâmplat o dată... de cinci ori...
Am venit aici să ne cunoaştem mai bine.
Dolph, tu în ce domeniu lucrezi?
Palmer, lucrez în domeniul ovinelor.
Nu înţeleg.
Sunt comerciant de oi.
Oamenii nu mai cumpără oi de la crescătorii locali.
- Serios? - Da.
Nu, acum cumpără online.
Intră pe website-ul meu www.amoifrumoase.com.
Te rog, lasă asta.
Ei văd pozele oilor şi aleg ce vor.
"O vreau pe aia, e la modă."
"Eu o vreau pe aia timidă, care nu behăie."
Le vor şi pe alea neobrăzate.
Şi ce fac oamenii cu oile?
Absolut orice vor ei!
Unii le iau ca animale de companie, alţii ca animale de pază.
Mulţi le antrenează pentru a se lupta între ele în ringul oilor.
- Ringul oilor? - Da, se strâng multe oi şi se luptă.
Se luptă până la moarte.
Aşa ne-am cunoscut noi. A cumpărat o oaie de la mine.
- De ce? - Copii, acoperiţi-vă urechile.
Purtăm conversaţii deochiate.
Îi place să radă oaia pentru sex...
Are un fetiş cu lâna. Ne place misOInarul.
- Danny, vrei să vii cu mine, te rog? - Da. Plecăm acum.
Să vă jucaţi jocul ăla în care nu vorbeşte nimeni.
Începeţi acum!
Îmi pare rău, dar plecăm! Nu pot face aşa ceva.
O să-l omor!
- Unde a ajuns nivelul? - Unde a ajuns?
Vrei să ştii? Uite aici e!
Vrei să-l bat? Îl batem împreună.
Nu vreau! Trebuie să plec.
Nu face faţa aia! Nu suport faţa aia.
Katherine Murphy?
Doamne... Devlin Adams.
Acea Devlin? Cea din expresia "a face un Devlin"?
Devlin, prietena mea!
Amândouă în aceeaşi staţiune, în acelaşi timp!
Nu ştiam că vii în astfel de locuri.
Iar începem...
Dragul meu, vreau să-ţi prezint pe cineva.
Ea e una dintre cele mai bune prietene din facultate.
Katherine, el e soţul meu, Ian Maxton Jones.
Cred că ai auzit de el. El a inventat iPod-ul.
Bineînţeles...
Mi-a venit ideea în duş.
Când făceam un duş cu Devlin.
Aveţi o cabană aici.
Am pielea foarte albă. Nu vreau să se ardă.
- Nici noaptea? - În Hawaii, soarele e puternic.
Adică faci arsuri de lună?
Arăţi grozav!
Ce bine că ţi-ai făcut dinţii! E mult mai bine.
Eşti la fel de uimitoare ca întotdeauna.
M-am întâlnit cu Sandra Warnick luna trecută.
Săraca a divorţat deja. Şi are un copil.
E mamă singură. Ce dezastru!
Îmi e aşa de milă de ea!
- Tu eşti măritată? - Da.
Nu ţi-am făcut cunoştinţă cu Daniel Leroy Macabee al III-lea,
soţul meu!
Dacă vrei să rămân, fă ce spun.
Ţi-i prezint pe Devlin şi Ian.
El e Daniel.
IPod! Salut, ce faci?
- A inventat... - Am auzit.
Devlin, am vorbit despre tine în baie cu soţia mea.
- Da, când făceam treaba mare! - Mare nebunie...
- Tu cu ce te ocupi? - Şi eu sunt inventator.
Am inventat mâna care latră.
Nu, e chirurg. E chirurg plastician.
E printre cei mai buni, conform revistei Los Angeles.
Bravo!
Da, bravo mie...
Trebuie să ne întoarcem. Mi-a făcut plăcere.
Ne aşteaptă copiii.
- Aveţi copii? - Da, doi.
Abia aşteptam să dăm viaţă unui copil.
Ca fapt divers, am creat aceşti copii în duş.
Aşa e.
Înţelegi, frate?
Sunteţi împreună de mult.
Cum aş putea s-o las? Încă mai ridică steagul pe catarg.
Pe "iCatarg", mai bine zis. De ce mă laşi cu mâna întinsă?
Să ne vedem la cină într-o seară.
Ar fi de vis... Dacă reuşim să ieşim din pat.
Katherine Murphy, mă uimeşti.
Nu mai sunt Murphy. Leroy Macabee... al III-lea.
Mi-a părut bine să vă văd.
Bună treabă cu shuffle.
Pa!
- E drăguţă. - Te omor!
Îmi place că ai nevoie de mine. Tu cum te simţi?
Parcă s-a închis portiera sufletului meu.
- Ce? - Ştii cum mă simt eu?
M-ai enervat cu minciunile tale. Mi-a ajuns nivelul până aici!
Te urăsc. Trebuie să-mi fac fişe cu minciunile, ca să nu le uit.
Să-mi faci şi mie copii. Încă ceva...
De ce ieşim din hotel la ora asta?
Bunicule, am programat un tur complet de o zi.
Vom face drumeţii în pădurea tropicală,
ne vom plimba cu caiacul pe râu şi vom înota sub cascade.
Ce grozav o să fie!
Peisajul îţi taie răsuflarea!
Acolo trăiesc oamenii albaştri din Avatar?
Da, oamenii albaştri şi porcul ăla negru.
Ce drăguţ e! Arată ca Babe.
Fugiţi!
Ma mănâncă porcul!
Ochii la râu, dragule.
Mă uitam la canion.
Ce faceţi? Pe podul ăla nu poate trece decât o persoană.
Ce ai spus?
Sfinte Devlin!
Mersul în cârcă e magic.
Cred că mi s-a deplasat splina.
Kiki a alunecat.
Ador să petrec timp cu tine!
Doamne!
- Uitaţi-vă şi voi! - Doamne!
- E minunat! - Absolut incredibil!
Nu ştiu ce faceţi voi, dar eu mă duc să înot.
Serios? Dacă sunt porci negri?
De acord.
Superb.
Cei de la hotel ştiu că ai luat pernele alea?
- Îi stă bine în bikini. - Da...
Ştii cu ce i-ar sta bine? Cu o aţă dentară pe post de bikini.
Complet scârbos.
Superb!
Nota zece pentru săritură!
Al Johnson, nu intri în apă? Să strigi că mă iubeşti.
Bine.
Fă-o pentru tata!
Tata e adultul meu preferat!
Şi eu te iubesc, britanica mea mică!
Puştiule, tu urmezi. Zici ce vrei tu.
Trebuie să mai mergi la baie? Ce îţi şopteşte?
- Apa e prea adâncă. - Cum adică?
- Nu ştie să înoate. - Nu ştie să înoate?
Şi tu vrei să înoţi cu delfinii. Câtă logică are!
Nu prea m-am gândit.
Normal că nu! Te-ai gândit numai cum să-mi cheltui banii!
Spuneam că... A înţeles el.
Nu te-a învăţat nimeni să înoţi?
Trebuia să mă înveţe tata, dar e ocupat.
Ocupat cu altele...
Trebuie să intraţi! Apa e magică!
Am şi eu ceva magic, la subsol...
Nu bat palma. Nu!
Termină.
Cred că mami va intra în apă. Rămâi tu cu tati aici?
Da.
- Vorbeşti serios? - Da.
Te dezbraci? Ce faci?
Şi tu ai costum de baie? Din ăla din anii '20?
Nu scoate hainele.
- Da! - Trebuie să fiu singur acum.
Bine...
Trebuie urc mai des pe scări.
Nu o crede. Se duce la sală de parcă ar mânca M&M.
Cred că-mi poartă chiloţii.
Ce face?
Garantez că o să cazi!
Nu cad!
Mulţumesc, Doamne!
Vreau să urc pe munţii Palmer. Nu vrei să scăpăm de copii?
Nu! Ei i-au avut aseară. E rândul nostru. Nu facem cu schimbul?
Eu i-am avut pe zi. Ea îi ţine noaptea. Aşa procedăm.
Dolph, Devlin, nu vreţi să-i luăm noi? Să aveţi şi voi timp pentru voi?
- Nu cred... - Absolut!
Noi mergem să ne culcăm împreună. Voi aveţi grijă de copii.
Deci avem noi grijă de ei.
Nu vreţi să mergem pe balcon? Cred că am văzut delfini.
Delfini! Lui îi plac mult.
Bine, mergeţi.
Pa, copii!
Delfinii...
Dacă ai nevoie de orice, trebuie să mă suni.
Mă pricep, crede-mă. Am avut grijă de Eddie când eram mici.
Eddie e aşa din cauza ta?
Vreau să te bucuri de seara asta. E o seară liberă în care faci ce vrei.
Poţi să croşetezi şosete sau să şochezi lumea cu corpul tău sexy.
Nu ştiu ce tot spui. O să stau în cameră, făcându-mi griji pentru voi şi tot...
De ce nu petreci puţin timp cu Eddie? Luaţi cina.
Sau nu e bun şi ai nevoie de Brian?
Chiar te-a deranjat că am ieşit cu tipul ăla.
- Ai ieşit cu el până la urmă? - Ţi-am zis că ies cu el.
Am crezut că doar spui aşa, dar chiar te-ai lăsat fermecată de el?
Nici nu ştiu ce-i asta!
E barba, frate!
- Nu se mişcă. - Când bate vântu', frate!
Omul ăsta a luat cina cu o femeie fără să-şi inventeze o viaţă.
M-ai rănit.
N-a fost drăguţ, dar a fost adevărat.
Şi eu spun numai adevărul.
- Ai grijă de copiii mei. - Totul va fi în ordine.
Au room-service şi în hol. Mi-e atât de greaţă. Pa!
În sfârşit, singuri!
Hai să ne jucăm! Mergea foarte bine!
Dacă ai putea fi altcineva, cine ai vrea să fii?
Rachel Ray, pentru că mereu mi-am dorit să ştiu să gătesc.
E o scumpă.
Eu nu vreau să fiu altcineva. Sunt fericit aşa.
Mă aleg pe mine. Sau pe căpitanul Kirk.
Uite, o alegere bună.
Dar tu, Bart?
- Dl Dichezore. - Poştaşul nostru? De ce?
Se vede că ştie cum stau lucrurile.
Ce filosofic eşti!
Mai departe...
Numeşte ceva care te întristează.
Judi Dench nu a primit niciun Oscar pentru cea mai bună actriţă.
E o tragedie.
- Că N'Sync s-au despărţit. - Da, ne-a afectat pe toţi.
Cine e N'Sync?
Ceva trist. E rândul tău, Bart.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Bine, să mergem mai departe.
Ne poţi spune orice.
Da, spune-ne. Deşi cred că o să clacheze.
Tata nu are timp pentru mine.
Nu-i nimic...
Totul va fi bine.
O să fie bine. N-avem nevoie de el.
Nu, nu vorbeşte despre...
Va fi bine...
N-are legătură. E vorba de altceva...
Nu-i nimic.
Ce faceţi?
Un pas înapoi e puţin spus!
"Tata n-are timp pentru mine!"
Ne pare rău.
Ştiu că vă pare rău şi că aveţi probleme în familie,
dar trebuie să vă abţineţi până ajungem pe continent.
Voi aţi vrut să înotaţi cu delfinii, sau să staţi cu delfinii,
pentru că nu ştiţi să înotaţi.
- Puteţi fi mai profesionişti? - Da.
Măcar două zile, până vă inventez moartea într-un accident de tren.
Parcă era accident de maşină.
Ori aia, ori vreun accident chimic. Vestea bună e că muriţi.
- Vă puteţi concentra câteva zile? - Da.
Bun. Acum îmbrăţişaţi-mă şi râdeţi
de parcă am fi cea mai fericită familie din lume.
- Puteţi? - Bine.
Râdeţi.
Vă iubesc!
Ce faci, dragă?
Doar ce am vorbit cu mama voastră şi veţi petrece mult timp cu tatăl vostru
pentru că mâine voi sta o zi întreagă cu ea la spa.
Ce super!
Ne vedem imediat, da? Te iubesc.
Toată lumea jos!
Ce facem?
Palmer şi-a uitat camera şi vreau să-i fac o surpriză.
- Furi o cameră? - Facem nişte poze în care ne distrăm.
În felul ăsta, o asigur că ne simţim bine împreună.
Am uitat să trag apa când am plecat de la hotel.
Va avea două surprize.
Nu ar trebui să tronezi aşa des. Să faci un control, să iei ceva.
Poftim crosele.
Să ne uităm la cameră. Suntem o familie şi ne iubim.
Hai să mimăm o reuşită. A intrat în gaură
şi tu te bucuri!
Acum loveşti tu mingea, dar îţi iei avânt prea tare şi cazi pe spate.
Uite! Tu râzi, dar eu sunt un tată îngrijorat.
Acum să râdem la ceva ce spun eu, pentru că sunt un tată amuzant
şi voi îmi sunteţi foarte apropiaţi.
De ce râdem tot timpul? Avem vreo problemă?
Nu, doar că vă amuză tot ce spun.
Putem chiar să facem ceva distractiv?
Nu, doar ne prefacem că ne distrăm. Hai, priveşte spre cameră.
Nu-i nimic. Nu ne distrăm nici cu tatăl nostru adevărat.
Frate...
Te învăţ să înoţi, ce zici? Până se întoarce mama ta de la spa.
Peste patru ore...
- E posibil aşa ceva? - Da.
Mai facem o poză, dacă nu vă supăraţi. Mai bine două poze.
Maggie, întinde steagul până număr la trei.
Michael, întinde-te!
Strânge bine şi prefă-te că te doare.
Lui Maggie i-a luat o vară să înveţe să înoate.
Cum mă vei învăţa aşa repede?
O să te învăţ cum m-a învăţat bunicul pe mine.
Stai liniştit. Bunicului i-a luat opt ore să ne înveţe.
A fost un coşmar!
Dar acum suntem amândoi aici şi nu suntem beţi.
- Nu-i aşa că se descurcă bine? - Ba da.
Vreau să înoţi până la unchiul Eddie.
Dacă ajungi acolo fără să atingi fundul, îţi dăm un fursec delfin.
A reuşit!
- Asta ţi-a dat şi ţie bunicul? - Nu, ne-a dat ceva numit Heineken.
- Vreau şi eu aşa ceva! - Nu, tu rămâi cu delfinul.
Te doare mai puţin dacă ţi le aruncă în cap.
Ce om bolnav era!
Da, bine. Sunteţi gata?
Nu te gândi prea mult!
E perfect, puştiule!
Bravo!
Ai primit prăjiturica. Mergem mai departe.
- Devlin? - Da!
E ziua lui Danny săptămâna viitoare şi nu ştiu ce cadou să-i fac.
Nu-i lua cravată. Are 100 şi nu le poartă niciodată.
E bine de ştiut.
Îi plac cărţile audio, pentru maşină. Iubeşte echipamentul de pescuit,
dar nu-l foloseşte niciodată. Nu poate scoate peştele din ac.
Face colecţie.
Îi plac jeleurile, dar numai aroma de vată de zahăr şi unt de arahide,
aşa că trebuie să separi aromele şi să le pui într-o pungă separată.
Ştii atât de multe despre el.
Da, îl ştiu de-o viaţă.
Iubeşte muzica, dar nimic de după '95.
Atunci am terminat eu şcoala de cercetaşi.
Câte fursecuri au mai rămas?
Cred că mai sunt vreo 40.
Ce zici? 40 de metri pentru 40 de fursecuri?
Te descurci sau vrei să te odihneşti?
- Hai s-o facem. - Zău? Bine. E pregătit!
Aproape...
Poftim? Nu!
Doamnelor şi domnilor! Îşi dă jos pernuţele!
Devine serioasă treaba!
- Eşti sigur, Michael? - Sigur că da.
Orice s-ar întâmpla, eşti un om bun.
Tu dă-i bătaie. Eu sunt aici dacă ai nevoie de mine.
- Hai! - Hai, Michael!
- Respiră! - Loveşte apa!
Hai, dă din braţe!
Dumnezeule!
Câştigă fursecurile!
Eşti cel mai tare! Hai!
Mai ai un pic!
Hai, Michael, nu renunţa!
- Foarte tare! - Aşa te vreau!
Bravo, amice!
Am reuşit! Mulţumesc!
E numai meritul tău! Ai fost super tare! Bravo!
La ce ne uităm aici?
Dumnezeule! Devlin...
Devlin, Doamne! Iar te-ai furişat în spatele meu...
- Zău? - Da.
Te sperii uşor? Ăsta e un semn de menopauză.
Devlin?
Palmer, ea e Devlin. Am fost colege de facultate.
Bagă-te în seamă!
Aloha, Palmer! Ea e fiica ta?
Nu!
- Eu sunt prietena. - Prietena cui?
- Doamne! Slavă Domnului! - Gutten Tag!
Eu sunt Dolph. Willkommen! Sunteţi foarte frumoasă.
Sunt căsătorită. Mă flatezi. Mersi. Unde-i Danny?
Danny e în apă. Învaţă un băieţel să înoate.
- Bună, doctore! - Da, e un scump.
Ştii ce e ciudat?
N-am mai întâlnit pe nimeni cu numele de Devlin.
- Ştii ce? - Şi uită-te pe tine aici.
Pe tine te cheamă Devlin şi...
Jucăm rugby în piscină, iar eu sunt la conducere acum.
Încearcă să mă bată, dar n-o să reuşească!
Nu poate nimeni! Ce distractiv e!
Mă rog, ni s-au schimbat un pic planurile în seara asta.
Voiam să ştiu dacă tu şi Danny vreţi să luaţi cina cu noi.
La Oceano's, la ora şapte.
Nu, nu...
Nu te las! E ca un rechin fata asta!
E o seară nepotrivită? Vă certaţi cumva?
Nu! Cum să ne certăm? Ne distrăm. Ne înţelegem bine.
E grozav. Venim diseară. E perfect!
- Perfect! Ne vedem diseară! - Bine, Devlin!
Dumnezeule! Dolph, las-o să respire!
Erai sub apă?
Nu pricep. De ce-ai acceptat?
Pentru că... Nu ştiu. N-am refuzat-o.
Eu nu plec de-aici. Ce să-i spun lui Palmer?
Care-i treaba, scumpo?
Azi, faza cu Dolph, când m-a împins în piscină...
A fost ciudată, nu?
E un miştocar. Asta fac tipii ăştia. Se prostesc destul de des.
E ca un fel de botez pentru tine. Ai intrat în gaşcă, cred.
Bine.
Mă gândeam ca, diseară, să petrecem puţin timp singuri.
Stai să-mi iau răţuşca şi vin imediat.
Nu vin cu tine în seara asta. E prima mea seară singur cu fata asta.
Îţi cer o singură favoare.
O dată trebuie să iei cina cu mine,
ca să-mi păstrez imaginea în faţa fiinţei ăsteia odioase.
- Şi ce să-i spun lui Palmer? - Dă-mi-o la telefon.
Doamne!
- Să nu zici că ascultă N'Sync. - Nu, se aude din lift.
Danny, era muzica mea!
Te caută cineva la telefon. Nu ştiu cine e.
Alo?
- Care-i treaba? - E Palmer.
Şi?
Vreau să vorbeşti cu ea, s-o inviţi în oraş,
cât mai departe de hotel în seara asta.
Fă-o pentru mine, te rog.
- Nu. Deja am început să mănânc. - Doamne! Serios, am nevoie de tine.
Nu!
Doamne!
- Ia telefonul! - Bine.
Dolph glumeţu' la telefon!
E Dolph.
Am o idee!
Ce-ai zice ca noi doi să luăm cina diseară?
În seara asta?
O să ne cunoaştem mai bine,
pentru că e bine să aibă copiii o simetrie bună în unitatea familiei.
Stai să vorbesc cu Danny.
- Dolph vrea să luăm cina diseară. - Nu, nu, nu!
Bine, spune-i că accepţi.
Da, e în regulă.
Super! Mersi mult.
Ce să-i spun eu toată noaptea?
Toarnă-i şi tu chestii lipsite de sens ore întregi în europeana ta.
Fă-o, dar să fie cât mai departe de hotel.
Bine, o fac! Dar dacă iese bine, pot să dorm în pat cu tine?
Nu! De ce? Ai o cameră privată grozavă!
Serios? Nouă, când am fost în Napa Valley,
ni s-a spus că nu e sezonul potrivit pentru merlot.
Atunci ce ziceţi de verite cabernet?
Cabernetul nu era foarte aromat?
Îmi place să fie aromat, dar nu exagerat de aromat.
- Te-ai uitat peste fişe? - Am aruncat o privire, da.
Ai aruncat o privire?
Am absolvit Medicina fără să citesc măcar o carte.
Stai liniştită.
Daţi-ne cea mai scumpă sticlă pe care o aveţi
şi probabil că o să fie suficient de bună.
Perfect!
Uită-te la noi, Katherine! Amândouă suntem măritate şi fericite.
Îţi vine să crezi?!
Tot ce mi-am dorit vreodată, nu-i aşa, Yogi?
Boo Boo...
- Ursuleţul meu Yogi... - Boo Boo a mea...
Nu mă satur niciodată.
Cred că au luat o pastilă galbenă de la tine.
Sper că au nasurile curate.
Stai puţin! Îmi place mirosul tău. Nimic nu miroase ca Devlin.
S-o miroşi pe Devlin... e mereu un lucru bun.
Aici vrei să luăm masa?
Cei de la hotel au spus că e un loc grozav şi nu e departe.
Hai să mergem.
Vreau maşina aia. Îţi dau două găini pe ea.
Două găini? Frumos din partea ta. Nu te speria.
Noi am venit să luăm cina aici. Cred că maşina valorează 10.000 de găini.
Nu turna deasupra mea.
Îţi ţin eu paharul.
- Danny, deci eşti chirurg plastic. - Da.
Foarte convenabil pentru tine, Katherine.
Nu. Fata asta n-are nicio modificare. E o frumuseţe naturală.
- Chiar e. - Scumpule...
Dar mie ce mi-ai face ca să mă îmbunătăţeşti?
Din punct de vedere profesional? Nimic. Nu ţi-aş face nimic.
Nimic? Eşti prea drăguţ.
Ţi-ai scos deja prea multă grăsime din braţe,
dar pentru asta sunt mânecile.
Şi unde v-aţi întâlnit voi?
- Ne-am întâlnit la un concert. - La Sting.
Live la "Index Card",
un concert caritabil pentru jungla tropicală.
Te caută cineva la telefon. Cred că e tipul din "Omen".
"iMan" la telefon.
Stai o secundă.
Pot să spun ceva înainte să spui ce voiai să spui tu?
Văzându-l pe omul care a inventat iPodul vorbind la iPhone spunând "iMan la telefon"
a fost ca şi cum l-aş fi văzut pe Ronald McDonald
mâncând un cheeseburger de pe rânjet.
- Vorbesc serios! - Adevărat.
A fost ca şi cum dr. Kevorkian s-ar fi sinucis.
Îmi cer scuze.
Mă sună de la o fundaţie de-a mea. Trebuie să răspund.
Nu te dezici de inteligenţa ta.
Frumuseţea, energia şi feminitatea ta...
Aşa facem când unul dintre noi pleacă. Spunem ce ne place mai mult la celălalt.
- Nu! Ce drăguţ! - Ce tare! Îmi place.
- Ar trebui să încercaţi şi voi. - Aşa e.
- O să încercăm mai târziu. - Neapărat.
- Nu-i de oricine. - O facem chiar acum.
- Chiar acum. - Bine.
Eram falit şi fără un ban,
aşa că am ieşit pe stradă ca să-mi vând bunurile.
Prin bunuri mă refer la corpul meu.
Prin corp mă refer la "şniţel".
Ajutor! E vreun veterinar aici? Oaia mea a leşinat!
Nu mai respiră! Nu ştiu ce are!
El! Nu e veterinar, dar se ocupă de vânzarea oilor.
Eu? Da! Asta fac.
Te rog, vino după mine!
- Acum? - Da! Pe-aici!
Dar ce este aceasta? E o oaie adevărată.
Bine...
Da...
Bună! Da...
După părerea mea de expert, oaia asta e moartă.
Îmi pare nespus de rău. Hai să mâncăm. Gata spectacolul!
Încă trăieşte! Te rog, trebuie să faci ceva!
Am dat de naiba.
Vă uitaţi unul în ochii celuilalt şi spuneţi ce vă place la celălalt.
Nu putem să... Trebuie să ne uităm unul la celălalt?
Bine. Da, ne descurcăm.
- Gata? - Dă-i drumul.
- Începe. - Bine.
Haideţi!
- Îţi ador simţul umorului. - Da...
- Pe tot? - Până la ultima bucăţică.
- Îţi ador poveştile... - Da...
- Mai exagerez uneori... - Eşti în regulă.
- Dar încerc să le termin. - Eşti foarte distractiv.
Îmi place că ai citit fişele.
Sigur că da...
Îmi place că, în secret, ai o inimă mare...
... plină cu bunătate şi modestie...
Şi sânge?
Cel mai pur sânge...
Cred că eşti o persoană foarte de treabă
şi îmi place să petrec timp în compania ta.
E de-ajuns pentru mine. Stop joc.
Danny...
Bine, reluăm jocul.
Aş vrea să încep prin...
... a spune că îmi place cel mai mult că ţi-ai reparat dinţii.
- De ce zici... - Erau groaznici. Sunt de acord.
Ştii ce-mi place?
Că faci totul pentru cei din jur, dar nu te aştepţi la nimic în schimb.
De fapt, când spun "mersi", nu ştiu, mă auzi sau nu?
Ce drăguţ...
Şi îmi place că...
Tu eşti singura persoană pe care n-am minţit-o niciodată.
Îţi jur.
Am încredere în tine mai mult decât în oricine altcineva.
Tu îmi ştii toate secretele.
Îmi place zâmbetul tău. Zâmbetul e tot farmecul tău.
Când sunt în sala de operaţie, mă gândesc numai la ea.
"Încă 20 de minute şi iar îi văd zâmbetul."
Zâmbetul ăsta îmi începe ziua.
Eu am avut cel mai frumos zâmbet în frăţia noastră
trei ani la rând, nu, Katherine?
Nu şi micuţa Bucky, aici de faţa.
Ia să vedem ce se poate face.
Ăsta e dansul oii, nu? Vrem să trăim şi să mai dansăm!
Ia să vedem. Mănâncă ceva.
Haide!
Încă un pic şi faci lapte. Da, faci lapte! Îţi place!
Fă nişte lapte pentru pui!
Unu, doi, trei!
Haide!
Ştiu eu câteva manevre.
Ăsta e un test bun.
Hai, revino-ţi!
O omori!
Hai, încă o dată!
Da! Aşa i-am făcut şi oii!
Bun venit! Eu sunt Tanner Patrick Junior.
Suntem pregătiţi pentru celebra competiţie Hula de la Oceano's.
Celebră? N-am auzit niciodată de ea!
Celebră la fel ca ziua în care te-ai abţinut de la băutură.
E numai gura de ea.
Cine trece la fapte şi participă la concurs?
Cred că ar trebui să participi, Devlin.
Pentru că ea ar câştiga.
Particip!
Mult succes!
Katherine! Tu ce zici?
Fii serios! Chestia asta nu e genul lui Katherine, nu?
Nu... E genul ei, nu al meu.
Unii se simt mai bine pe margine. N-o judeca, scumpule.
Sinceritatea, curajul şi locul în care te gâdili.
Creativitatea, vitejia şi sfârcurile tale maronii.
Hai să-i dăm drumu'! Cum câştig concursul ăsta?
Mă duc să dansez Hula asta.
- Nu te simţi presată, Katherine. - Nu eu ar trebui să mă simt presată.
Doamnelor şi domnilor,
primiţi-le cum se cuvine pe dansatoarele Hula din seara asta.
Ele sunt stelele mele, iar asta e cheia.
Voi decideţi cât de tare strălucesc în seara asta.
Voi, publicul, sunteţi judecătorul şi juriul.
Mie îmi palce ce văd.
Asta e Hula-Palooza. Voi judecaţi. Voi o votaţi pe preferata voastră.
Ce ziceţi de ea? Aud şi eu nişte aplauze?
N-are nimeni inimă în seara asta? Vino încoace. Te-ai descurcat bine.
Ce avem aici? Vă aud?
Cât de înalt crezi că e tipul?
- Cine? Tanner, ăla? Nu ştiu. - Pare înalt. Eu zic că are 1,90 m.
Nu ştiu ce să zic.
Am parte de-o reacţie pozitivă?
Mulţumesc.
Ce ziceţi de fătuca asta?
Ce ziceţi de ea? Mie îmi place.
Nu vă pierdeţi entuziasmul. Ce ziceţi de bucăţica din colţ?
Îmi cer scuze.
Concursul e aranjat!
Sărmanu' om are noroc dacă scapă.
Măriţi ritmul, băieţi.
Ce-i asta?
Bine, mai repede.
Fabulos!
Să fim serioşi!
Nimeni n-a fost înşelat în seara asta.
Ele sunt două dintre cele mai bune tipe pe care le-am avut aici.
Dar treaba noastră nu s-a terminat.
Am nevoie de ajutorul vostru, căci am nevoie de-o câştigătoare.
Să aud aplauzele.
Frumos!
Greu de învins aşa ceva.
Nu păcălim pe nimeni. De ea ce ziceţi?
Iată! Avem...
Egalitate! Avem egalitate.
Super! Câştigăm amândouă.
Cum stabilim câştigătoarea?!
Aşa rezolvăm noi egalităţile.
La mine acasă, îmi place s-o numesc "coconut smoochie".
Scopul jocului e ca nuca de cocos dintre parteneri să ajungă la gură
fără să-şi folosească mâinile.
Dacă atingeţi nuca de cocos, sunteţi descalificaţi.
Gata? Unu, doi, trei, începeţi obrăzniciile!
Încet!
Fii calmă şi lasă-mă pe mine să o ridic la nivelul tău.
Bine.
Ridic-o! Hai!
Du-ţi nucile jos la mine.
- Încet! - Ţi-am înghesuit nucile.
Folosiţi toate "adânciturile". Nu vă fie frică.
- Nu pot s-o ridic aici. Nu pot... - Încerc!
Taci odată!
Stai acolo!
E bine. Ţine-o acolo.
- Scuze pentru asta, apropo. - Serios? Chiar îţi pare rău?
Nu. Chiar îmi place.
Da!
Ridic-o! Nu cu mâinile, bufonule!
Haide!
Ce faci?
Concentrează-te! Lasă-te jos!
A prins-o!
Nu-i corect! N-are voie să facă asta!
A ridicat-o corect!
Adu-o la mine.
Am prins-o!
Mai este timp! Haideţi!
Hai s-o prindem.
- Nu atingeţi nuca de cocos! - Stai aşa!
- Ce se întâmplă? - Ce miroase aşa? Cu ce te dai?
- Ce te reţine? - Încă mai ai parfumul ăla.
- Încetează! - Miroase bine.
Nu ţi-a ajuns la gură, Boo Boo?
Nu-ţi mai băga fundul în faţa mea!
Îmi place!
Gata! Avem un câştigător!
Ei sunt campionii la "coconut smoochie"!
Tare!
Eşti naşpa la toate!
Boo Boo...
Felicitări pentru lucrul în echipă. De când sunteţi voi căsătoriţi?
- Zece ani. - Opt ani.
- Zece ani! - Opt.
Suntem căsătoriţi de mult timp!
- Da' cum ai... - Ai văzut ce moacă avea?!
- Îţi dai seama cât mă bucur? - Da, ştiu.
Să-i fi văzut faţa când ai jonglat. A fost cel mai tare moment.
Ţi-a plăcut? Şi când i-ai spus chestia aia despre braţele ei...
Vestea bună e că îl bate măr pe tipul cu iPodul acum.
Ştiu.
A fost bine, foarte distractiv.
Cred că e prima oară când am ieşit noi doi.
Doar noi doi.
Ştiu. Mă simt prost pentru faza cu ciocul grizonat.
Serios.
Acum că ai ieşit cu un bărbat adevărat,
adică unul care face duş...
Mi se pare adorabil că eşti atât de obsedat de tipul ăsta.
Nu mi te imaginez la o întâlnire cu el.
Cine a spus că am ieşit cu el vreodată?
Tu!
Eşti foarte entuziasmată când vorbeşti cu tipul ăsta.
Dr. Gerwitz îşi mută cabinetul la New York.
Brian n-are de gând să se ducă cu el...
... şi m-a întrebat pe mine dacă nu vreau să...
... îl înlocuiesc.
- Şi chiar te duci? - Nu.
- Nu poţi să-mi faci aşa ceva. - Voiam să văd cum reacţionezi!
Tu nu poţi să trăieşti fără mine. "Unde semnez? Unde plătesc?"
Te-ai jucat un pic cu mine. Puteai şi tu să-mi spui...
... că râzi de mine.
- Voiai să mă faci gelos, nu? - Nu! Mă distram tachinându-te.
A fost distractiv. De ce, ai fost gelos?
Nu! Fugi de-aici!
- N-am fost gelos niciodată. - Uite cum rânjeşti!
Ce-i cu zâmbetul ăla? Nu ştiam că ai atâţia dinţi.
Ştiu. Am vreo 55 de dinţi.
Deci nu e nimic între tine şi...
- Nicio legătură amoroasă? - Nu. Nimic.
- Ce păcat! - Poftim?
Că ne-a stat nuca de cocos în cale în seara asta.
E mare păcat, nu crezi? Să recunoaştem.
Ai noroc că a fost nuca de cocos acolo!
Tu n-ai fi fost în stare să te descurci cu ea.
Poate că ai dreptate.
Nu ştiu ce să zic...
Mai ai vreun truc despre care nu ştiu nimic?
Nu ştiu.
- Ce zici? - Nu ştiu nimic.
Mami?
Bună, copii!
Ce faceţi?
- Dădaca a adormit. - Super!
Parcă ar fi Rosa.
- Dumnezeule! Uitaţi-vă şi voi. - Ăsta da, somn.
Doarme adânc de tot.
- Mă bucur că v-am văzut. - Noapte bună!
- Bravo! Încă o zi de minciuni. - Aproape am terminat.
- Deci trebuie să te culci. - Da.
- Tu nu eşti obosit? - Ba da. Noapte bună.
- Bine. Eu m-am distrat. - Bună treabă.
Noapte bună!
Noapte bună.
Bine, Danny.
Succes! Ne vedem mâine-dimineaţă.
Nu mă duc eu să mă culc.
Salut!
Uite-l pe Danny!
Mă bucur să te cunosc.
- Unde te duceai? - Poftim?
Mă duceam să vă caut pe voi. Ce s-a întâmplat? Cum a fost cina?
Dolph a făcut respiraţie gură la gură unei oi, apoi am băut câteva pahare.
Se sufoca, aşa că am resuscitat-o.
Era oaia neagră a familiei, dar era albă.
Are logică ce spun?
Mai ziceam şi cât de tare a fost excursia asta şi cât de grozav eşti tu.
Eu glumeam, dar m-am distrat bine.
Dacă eu şi copiii nu te-am fi ţinut atât de ocupat,
poate ai fi avut timp să faci ceva la care te gândeai tu.
- Faza cu inelul... - I-ai spus despre el.
N-am nevoie de un inel de la tine, Danny. Hai să ne căsătorim aici.
- Ce zici tu acolo? - De ce nu?
Suntem în Hawaii. Hai s-o facem chiar mâine.
Şi aşa ne-am simţit speciali încă din clipa în care ne-am cunoscut.
Am văzut cum te porţi tu cu copiii
şi aşa mi-am imaginat mereu că va fi şi soţul meu.
Nu vreau să mai aştept. Vreau să-mi încep viaţa cu tine.
Bună!
Bună... tuturor!
Dolph, aici erai! Te-am căutat peste tot!
- Pe mine? - Da!
Treci încoace! Hai să mergem!
- Stai! Nu putem pleca. - Poftim?
Danny şi Palmer se căsătoresc mâine.
Poftim?!
Nu... De ce? Ne căsătorim. Tu ce părere ai?
Cum adică? Ce părere am?
Ce contează ce părere am? Cred că e grozav!
Mulţumim, Devlin. Sper să vii şi tu mâine.
Nu pot! Aduce ghinion ca fosta să fie prezentă la nuntă.
- Hai, Dolph! Plecăm. - Unde să plecăm? Ei sunt aici.
- Trebuie să facem sex. - Poftim?
Hai! Felicitări!
Dumnezeule!
Alo?
Eşti trează?
Bună! Da. Mă bucur că ai sunat.
Serios?
Da. Verificam zborurile de mâine pentru părinţii tăi.
Nu. Nu trebuie să faci asta.
Părinţii ei nu vin, aşa că vrea s-o facem mai pe fugă.
Mai pe fugă. Am înţeles. Te-ai hotărât ce-o să porţi mâine?
Crezi că e o idee bună?
- Ce, nunta? - Da, nunta. Treaba asta cu Palmer.
- De-asta am venit aici, nu? - Cred că da.
Ţie nu ţi se pare o nebunie?
Danny...
N-ai nevoie de permisiunea mea.
- Eşti băiat mare. - Ştiu, doar că...
Dacă fac asta, situaţia între noi o să fie ciudată la birou.
Stai liniştit.
- Pleci la New York? - Da.
Oricât de mult mi-aş fi dorit să-mi reconstruieşti faţa,
am nevoie s-o iau de la început.
Mai eşti acolo?
Mă înţelegi?
Cred că da...
Îţi dai cam mult cu presupusul.
Sunt divorţată, am doi copii, nu prea am timp de presupuneri.
Te aşteaptă o zi plină mâine. Ia şi dormi un pic.
Asta e tot. Nu vă mai faceţi griji. Avem flori, muzică, localul...
Apropo, se numeşte Hawawii. O să vă placă la nebunie.
Vă jur că o să fie cea mai grozavă zi din viaţa dvs. Garantat!
- Devlin! - Da.
Palmer! N-am...
Arăţi...
- ... absolut grozav. - Serios? Mulţumesc.
- Devlin, pot să te întreb ceva? - Sigur că da.
- Mai vrei să fii cu Danny? - Poftim?!
Eu cred că el încă e îndrăgostit de tine.
Serios? De ce zici asta?
Întotdeauna radiază când eşti tu prezentă. Râde la glumele tale, dar nu şi la ale mele.
Palmer, crede-mă. Nu există nimic între mine şi Danny.
Pur şi simplu... ne cunoaştem de mult timp.
Tu eşti fata potrivită pentru el. Chiar el mi-a spus aseară!
Devlin, ce uşurată mă simt! N-aş avea nicio şansă împotriva ta.
- Mă scuzaţi! - Şi pe mine.
Katherine!
Ce ne-am distrat aseară!
Încă încerc să-mi dau seama cum ai trişat.
N-am trişat. Asta s-a întâmplat.
Unde-i Danny?
Devlin...
- Danny e la nunta lui. - Poftim?!
Nici n-am fost măritată cu el. A fost o mare minciună.
De ce?!
Nu suportam ideea să ştii adevărul.
Serios?!
Da, sunt o mamă singură.
Am doi copii, pe care-i iubesc mai mult decât orice în lume,
conduc o Honda, încă mai am internet prin dial-up,
am luat 2,7 la GPA, nu 3,4.
Dacă tot suntem la capitolul confesiuni,
am numit rahatul copiilor după tine.
Şi lucrez pentru Danny. Sunt asistenta lui. Asta e tot.
Serios? Nu m-aş fi gândit niciodată.
Părea să fie o legătură între voi.
E un tip grozav. E cel mai grozav...
S-ar putea chiar să mă fi îndrăgostit de el,
dar asta nu contează acum, pentru că el se însoară cu altcineva.
Chiar acum.
- Eu şi Ian ne despărţim. - Poftim?! Ce s-a întâmplat?
- În primul rând, e gay. - E gay?!
Uită-te şi tu la el...
Ce muşchi puternic ai. Ţi-l strâng, să ştii.
Devlin, trebuie să-ţi mărturisesc
că, aseară, după ce-a prins nuca de cocos cu fundul...
... trebuia să fie un semnal de alarmă.
Să-l fi văzut făcând asta cu săpunul!
- Cum rămâne cu iPodul? - N-a inventat el nimic.
Nu?!
A făcut avere când a dat în judecată clubul Dodgers,
după ce a fost lovit de o minge rătăcită.
Doamne!
E altceva...
Oare de ce n-am mai încercat să ne spunem adevărul?
Nu ştiu...
Ce frumos!
Ce bine e să spui adevărul. Adevărul e distractiv, nu?
E adevărat că s-ar putea să fii îndrăgostită de mine?
Eu vă las singuri.
- Mă duc să divorţez. - Succes!
Unde sunt copiii mei?
Palmer i-a dus la îngheţată.
Cum a fost nunta?
Eram pe o stâncă superbă...
Eu m-am uitat în largul Pacificului...
... şi mi-am spus...
"Sunt pe punctul de a-mi începe viaţa cu femeia pe care o iubesc."
Singura problema era că femeia pe care o iubesc nu era cu mine.
- Nu era? - Nu.
- Deci nu te-ai însurat? - Nu puteam.
Nu puteai...
Nu se întâmplă nimic între noi?
Danny...
Ce se întâmplă când n-o să mai fim într-o excursie falsă,
iar tu o să te trezeşti şi o să-ţi dai seama că totul e real?
Tu eşti singurul lucru real din viaţa mea.
Danny, fii serios acum!
Ea e frumoasă, iar eu nu mai am 23 de ani.
Nu sunt ca ea.
E bună, e drăguţă, dar are o problemă.
Nu e ca tine.
Am doi copii.
Pe ei nu-i poţi arunca de pe o stâncă.
Îi iubesc pe copiii ăştia mai mult decât orice!
Vrea să stau cu ei 23 de ore pe zi.
Dar în cealaltă oră?
- Aşa vă vreau! - Mă rog!
Totul s-a terminat binişor pentru toată lumea.
Puştiu' a înotat cu delfinii...
Palmer a cunoscut în avion un jucător de tenis de vârsta ei
care e un fan N'Sync şi mai mare decât ea,
iar Maggie e pe cale să înceapă un curs de actorie de 3 săptămâni
cu Dolph Lundgren cel real.
Cum s-a terminat pentru mine? În sfârşit, port o verighetă reală.
Acum, când femeile mă întreabă de ea,
o să le spun că sunt însurat cu o femeie care nu mă bate,
nu mă înşală, nu bea, mă rog, nu bea prea mult,
şi alături de care o să-mi petrec restul vieţii,
o femeie pe nume Katherine.
Nu vrei să dansezi cu soţia ta, dr. Macabee?
Ba da, dnă Macabee.
Ai avut dreptate. Ciocul grizonat se pricepe la bas.
Ce ţi-am spus eu?
Bis!
Am priceput.
Nu trebuie să-l gâdili.
Traducerea şi adaptarea: Cookie, Larra & veveriţa_bc @ Titrări.ro
sincronizarea BluRay: dracusorr