Subtitrare extrasă de pe DVD de aNDy aka BloodEM
Începeţi când ajung la trei. 1, 2, 3 !
Încercaţi aruncarea cercului ! Costă 25 de cenţi.
Priviţi ce uşor e ! Toţi sunteţi câştigători.
Şi finalul şocant !
Nu e pentru cei slabi de înger.
Acest truc se numeşte "Fălcile morţii" !
Acum ! Spune !
Harold, foloseşte-ţi puterea fantastică
pentru a mă salva din nenorocirea asta !
N-o să păţeşti nimic. Alakazam !
Ajutor !
O să mă fac actriţă.
KISS KISS BANG BANG
Ziua 1: Necazurile sunt afacerea mea
E greu de crezut că anul trecut, de Crăciun,
eu şi Harmony am schimbat lumea.
Dar n-am vrut să facem asta şi n-a durat mult.
O chestie ca asta nici n-avea cum să dureze.
Acum, sunt în L.A. Merg la petreceri
din acelea la care dacă pe o fată o cheamă Jill îşi scrie numele Jylle.
Ce porcărie !
Acela sunt eu. Numele meu e Harry Lockhart şi voi fi naratorul.
Bine aţi venit în L.A. ! Bine aţi venit la petrecere !
Tipul care fumează e Dabney Shaw, producătorul meu. El m-a descoperit.
Cel de lângă el e Perry Van Shrike, zis şi Perry Homo.
E detectiv, oferă consultanţă pentru filme, televiziune.
Firma lui tocmai a devenit corporaţie. E mare de tot.
Şi e homo.
Nu începe, Perry !
Te-am văzut jucând. Eşti dur.
Dar vezi un tip dezbrăcat şi creierul îţi spune: "Îl vreau !"
Eu nu fac asta. E ca şi cum ai spune:
"Uite un elefant. Să-l golim de sânge, să-mi vopsesc debarcaderul."
Nu e primul lucru care-ţi vine în minte.
L.A. Poate că vă întrebaţi cum am ajuns aici. Sau poate că nu.
Poate că vă întrebaţi cum de desenele se imprimă în plastilină.
Dar nu văd alt narator prin preajmă, aşa că lăsaţi gălăgia !
Cum am ajuns aici ? Uitaţi-vă şi singuri !
Cum a ajuns Harry la petrecere
Chloe, mai spune-mi încă o dată cum se cheamă. Nu-l văd.
Înnebunesc ! Am intrat în magazin de trei ori.
"Cyber agent".
- De ce nu întrebi un angajat ? - Sunt toţi ocupaţi.
"Protopoliţist, protectorul oamenilor".
Asta e ? Protopoliţistul ? Protejează oamenii.
Unchiule Harry, uită-te în jur ! E vreun semn ?
Serialul a fost anulat acum doi ani. Întreabă... Stai puţin ! E deschis ?
Da, e programul de sărbători. Pleacă de la geam !
Trebuie să închid, dar o să-l găsesc.
Perfect !
- Harry, a mers prost. - Dă-mi pistolul !
- Nu ! Dă-mi gloanţele ! - Nu mişcaţi !
Îţi baţi joc de mine ?
O să stăm aici şi o să aşteptăm poliţia.
- Doamnă... Lasă pistolul ! - Nu.
N-am făcut nimic, nu suntem periculoşi. Lasă pistolul !
- Doamnă, nu e încărcat. - Richie, nu !
Fir-ar să fie !
Iisuse ! Încă nu suntem pregătiţi.
Du-te şi aşteaptă alături de ceilalţi.
Grace, fă-mi un serviciu ! Să începem, e pregătit.
- Eşti pregătit, nu ? - Da.
Bine. Hai !
Cunoşti procedura ? Ai întrebări ?
N-are întrebări. Uită-te la el ! Haide !
Să citim !
Unde e ? Unde e Raphael ?
Unde e ?
M-a bătut toată noaptea. Vrei să-mi torn partenerul ? Du-te naibii !
Nu mai face pe eroul, tâmpitule ! Partenerul tău a murit din cauza ta.
S-a întins mai mult decât îi era plapuma.
E ca şi cum ai fi apăsat chiar tu pe trăgaci.
Tu l-ai omorât !
Ba nu. El a vrut să se bage.
De ce ?
N-am vrut să vină cu mine, el a insistat.
I-am spus să rămână acasă, dar nu m-a ascultat. E un idiot !
Eu l-am omorât, nu ?
Îmi cer scuze. Succes !
Asta vreau ! Interpretări ca pe vremuri.
- Ca la Actors Studio. - Brando !
Trimite caseta la Los Angeles şi fă-mi legătura cu Perry Homo.
Fiţi atenţi ! Dădeam probă. Nu e demenţial ?
Furam X-Box din East Village
şi într-o clipă ajung să sorb şampanie în L.A.
Bună !
Cu ce te ocupi ?
M-am pensionat. Am inventat zarurile când eram mic.
- Dar tu ? - Sunt actriţă.
Vreau să văd cine mai e pe aici.
În fine, aşa am ajuns la petrecere.
Cu Harmony e altă poveste.
Unii o să vă spună că a ajuns aici datorită "Robotului Uriaş".
O să vă arăt imediat.
Eu nu cred în treaba cu robotul. Era destinul ei să fie aici.
Uite ce picioare ! Nu că ăsta ar fi motivul prezenţei ei aici.
Da, e rasism ! Ceilalţi reni râd de el, îşi bat joc de el.
Deodată, au nevoie de el. E bun ca far de ceaţă sau aşa ceva.
Cu ce diferă asta de: "Nu vorbi cu Reggie, e negru."
"Stai puţin ! E bun la baschet. Angajaţi-l !"
Rudolph, Reggie...
Harmony Faith Lane era o fată tipică pentru L.A., deci nu era de aici.
A crescut într-un orăşel pitoresc din sudul Indianei.
"Când ai îndoieli, taie un porc", era motto-ul oraşului.
Ca majoritatea fetelor care aveau s-o dea în bară,
Harmony era a naibii de inteligentă.
Sigur, trebuie să recunoaştem că a avut un mentor fantastic.
Nu ea. El.
"Du-te naibii, Jonny Gossamer !"
"Se scurse într-o rochie fără cusături. Abia încăpea în ea."
Jonny îi vorbea din paginile romanelor ieftine
şi îi povestea despre Tărâmul Făgăduinţei,
cunoscut drept coasta de vest, şi despre un oraş magic, Los Angeles.
O dată cu trecerea anilor, ea îşi dorea ca el să fi existat,
să fi venit în Indiana, s-o salveze pe surioara ei, Jenna.
Tăticul se ducea la ea în fiecare noapte.
Dar Jonny n-a apărut şi tipul care scria cărţile a murit.
La 16 ani a fugit cu autobuzul la Los Angeles, Tărâmul Făgăduinţei.
Avea să devină bogată şi celebră, apoi avea să-şi ajute surioara.
Înainte să moară, scriitorul a spus că Jonny Gossamer era o glumă,
că a scris romanele pentru bani şi că erau nişte mizerii.
Harmony l-a ignorat. Ştia ea mai bine.
Cine naiba se credea ? Era doar scriitorul !
Aşa a ajuns la aceeaşi petrecere ca şi mine.
Rahat ! Mi-a scăpat ceva. Toată treaba cu robotul.
Spun că e ceva important, apoi uit complet.
Ce aiurea povestesc ! Cum spunea tata bancurile.
"Stai puţin ! Am uitat să vă spun, cowboy-ul avea un cal albastru."
Rahat !
Nu ştiu dacă vreţi să-l vedeţi, dar ăsta e rahatul cu robotul.
Pot să mai spun "rahat" ?
Revenim la "Protopoliţistul", cu Jeff Neal.
Ce...
Dumnezeule !
Surse apropiate lui Neal, care n-a mai jucat de doi ani,
spun că părea deprimat aseară,
în timpul unei reluări a lui "Protopoliţistul".
Actorul, care păstrează costumul purtat în serial,
s-a îmbrăcat, s-a târât pe banda bicicliştilor
şi a intrat în această casă din Venice Beach,
unde tânăra actriţă Harmony Faith Lane l-a descoperit cu uimire.
Îl mai vedeam când alergam şi îl salutam.
Cine e ?
Oraşul ăsta nenoroceşte oameni cu mare plăcere.
Parcă ar vrea să le facă farse condamnaţilor la moarte.
Mereu fac asta ! Nu vezi nimic sub talie.
Aşa erau playmate-urile din 1964.
Mereu se ascundeau după pat sau erau în umbră. Niciodată...
De ce naiba vorbesc cu tine ? Invit-o undeva !
Asta a fost. Destinul.
Sper că eşti doctorul ei.
Pleacă ! Nu te gândi, fă-o !
Eşti fratele ei ? Nu e treaba ta. O să te rup în bătaie !
Nu, o să încerci, dar micul tău experiment se va sfârşi în lacrimi.
Încă o dată, şi pentru cei care n-au auzit, nu te gândi, pleacă !
Sau hai să ieşim afară acum. A trecut ora mea de culcare.
Tu alegi.
Boule !
- Te simţi bine ? - Da.
Mulţumesc. Într-o bună zi, o să învăţ să mă bat.
- Perry Van Shrike. - Salut ! Harry Lockhart.
Am auzit de tine. Eşti... Cum se cheamă ? Consultantul.
- Tu trebuie să fii... În fine. - Perry Homo ?
Da. Dabney îţi spune aşa. Bănuiesc că sunteţi prieteni vechi şi...
- De cinci ani. - Cinci ani ! Eşti încă homo ?
Eu ? Nu, mă învârt printre femei.
Dar îmi place porecla foarte mult, nu pot să renunţ la ea.
Ar trebui să ştii că nu e bine să adormi la o petrecere.
Sunt tot felul de ciudaţi aici. Serios !
Dabney vrea să iei lecţii de detectiv.
- Poftim ? - Pentru rol.
Mâine am de efectuat o supraveghere. Vii cu mine ?
Da. Cine e tipul ? Un mare criminal ?
Te rog ! Probabil un tip vai de capul lui care-şi bântuie singur casa.
Asta a fost incredibil de homo.
Dumnezeule !
Să-l vezi pe celălalt !
Harry, el e generoasa noastră gazdă, Harlan Dexter.
Da, sigur. Eşti băiatul de aur al lui Dabney !
Sper că nu a trecut ora ta de culcare.
Nu, domnule. Mama spunea că am boala neonului.
Cum se aprind luminile, mă trezesc.
Da. Mi-e teamă că şi eu sufăr de aceeaşi boală.
Fiica mea a locuit 10 ani la Paris.
Spune că e un paradis pentru vampiri.
Scuzaţi-mă, se pare că trebuie să tai monstruozitatea asta.
Mama e plecată. Sunt doar el şi micuţa lui religioasă.
Religioasă ? Ce frumos !
Nu-i aşa ? Acum trei luni, l-a dat în judecată pentru milioanele mamei.
A făcut-o o... Era un cuvânt urât.
Târfă.
Bine ai venit la Hollywood !
Îmi cer scuze, e o scenă groaznică. Ce caută în film ?
Credeţi că va fi folosită mai târziu ?
Urăsc asta ! Televizorul e deschis, e vorba de noua uzină nucleară.
Oare când va veni momentul culminant ?
Sau cadrul cu bucătarul din "Hunt for Red October" ? Mă rog...
Mulţumesc că aţi venit !
O ştii pe blonda care tocmai a plecat ? Ştii la cine mă refer ?
Cea care era cu tipul care te-a bătut măr ? Nu.
La revedere ! O seară mai plăcută !
Avea ceva special, o calitate anume. Fata din liceu care ţi-a scăpat,
înţelegi ? Cea care încă te bântuie.
- Am avut parte de aşa ceva. - Da ?
Bobby Mills.
Poate ar trebui să iei legătura cu el.
Am cinci dolari care spun că poţi fi cu el.
Serios ? Ce ciudat ! Eu am o bancnotă de 10 care spune "dă-mi piperul".
Şi două monede de 25 de cenţi care cântă "Moonlight in Vermont".
- Ce ? - O hârtiuţă care vorbeşte.
- O maimuţă care vorbeşte ? - Da. A venit din viitor.
Urâţenia spune doar "ficus".
Mâine ai lecţii de detectiv, să nu uiţi !
Harry, vino încoace !
O cunosc pe fata aia. A lucrat pentru mine.
- Încearcă la Domino Room. - Unde e asta ?
Bună ! Eu sunt Flicka.
- Ce mai faci ? - Bine. Tu ce faci ?
- Sunt detectiv particular. Tu ? - Stewardesă.
- Serios ? - Da.
- Îmi pare bine. - Asta e tot ?
Da.
Îmi dai un Jack Daniels ? Mulţumesc.
Bună seara ! Sunt Harry.
Doamne, cât mă chinui !
Adică mă doare, nu că aş fi furios, ca un tip din filmele anilor '50.
Nu te-am văzut la o petrecere, acum vreo două ore ?
- De ce ? - Ce anume ?
- De ce eu ? - Poftim ?
De ce nu fata de acolo ? E foarte drăguţă.
Care anume ?
Cea din stânga, de lângă Billy Bob Thornton brazilianul.
Exagerezi. Evident, te-am deranjat. Mă simt prosteşte.
- Ce bei ? Dă-mi voie... - Prost.
- Prost ? Îmi pare rău că te simţi... - Te simţi prost.
Prosteşte e adverb. Când spui că te simţi prosteşte
e ca şi cum mecanismul care-ţi permite să simţi ar fi stricat.
- Cea de acolo ? - Între... Doamne, nu !
Blonda e jalnică.
De ce ?
Pentru început, a avut parte de mai mult sex, decât de mese calde.
Am auzit de treaba asta... Scorul era egal, apoi a sărit peste o masă.
- Partea mai proastă... - Spune-mi !
Partea proastă e că are 35 de ani şi încă mai încearcă să fie actriţă.
- Da ? - O văd mereu la probe.
- S-a terminat, ai dat greş. - Ce frumos din partea ta !
- Pot să te întreb câţi ani ai ? - Dă-i drumul !
- Câţi ani ai ? - 34.
- Da ? - Sunt puştoaică.
Unde e prietenul tău ? Tipul cu care ai plecat de la petrecere.
E un imbecil. Voiam doar să mă ducă acasă cu maşina.
- Îmi cer scuze, vorbesc urât. - Ştiu. Nu-i nimic.
- Cunoşteai gazda ? - Nu.
Nici eu. Dar părea cunoscut. Probabil că e actor.
Pleacă, dle Muscă !
- Vorbeam cu prietena ta. - Ea nu vrea să discute cu tine.
Simpatico, o să vină la tine într-un minut. Linişteşte-te !
N-are un minut la dispoziţie.
Uite cum facem. Dacă te răzgândeşti în legătură cu băutura,
mă găseşti lângă acel Joe Pesci indian.
- Excelent ! - A fost tare, nu ?
De ce-l încurajezi ? Termină !
E o masă liberă acolo. Am auzit că e apreciată de ţărani.
Gura ta ar aprecia o pauză. Prinţesă, prietenă înfricoşătoare...
Fir-ar să fie ! Harry Lockhart, nu mă recunoşti ?
Dumnezeule ! Embrey, Indiana !
Îmi plac şerpii, mi-e frică de păianjeni...
Nu-ţi aminteşti ? Tu erai Uimitorul Harry. Nu !
- Harold cel Mare. - Harmony ?
- M-ai tăiat în două. Ai uitat ? - Harmony ! Rahat ! Dumnezeule !
Iar am fost un narator slab.
Puştiul de la început, magicianul, eram eu.
Nu vreau să dau vina pe dv., dar ce mai detectivi sunteţi !
Dacă aţi fi fost atenţi... Nici n-ar fi trebuit...
Mama şi tata Kettle, am o idee !
De ce nu-i puneţi pe figuranţii ăştia doi în faţa obiectivului ?
Ştergeţi-o ! Graso, pleacă ! Vedeţi ? "Harold".
Mai ţineţi minte că vă spuneam că o fată din liceu încă mă bântuie
şi că Harmony îmi aminteşte de ea ? Asta pentru că era ea !
Mi-am amintit tot. Mie-mi spunea tot, avea încredere în mine.
Între timp, o punea cu toţi băieţii din şcoală.
A fost prima oară când mi-am dat seama
că mila pentru o persoană şi dorinţa de a o avea ţi se pot încurca în cap.
Simţeai o tristeţe copleşitoare, dar ţi se scula. E scârbos ?
Cred că da.
Mi-am lăsat sora acasă, singură.
A fost cel mai greu lucru pe care l-am făcut vreodată.
Mai ştii când eram mici şi o echipă de filmare a venit în oraş ?
Filmul poliţist cu tipul ăla, Jonny... Cum îl chema ?
- Gossamer. - Jonny Gossamer.
Mama ta a înnebunit, pentru că ai cumpărat toate cărţile.
- A trecut o veşnicie de atunci. - Da, a fost de mult.
Harry... N-am ajuns celebră.
Încă.
Am apărut într-o reclamă.
Glumeşti ? Care ?
Cea cu ursul care spune:
"Eu prefer Genaro, dar..."
"Dar sunt urs, ce ştiu eu ? Mănânc capete de peşte." Tu erai ?
- Da. - Dumnezeule !
- Bestial ! - Da, o reclamă...
Serios ! E mare lucru, a fost pe posturile naţionale.
Harry, termină ! A fost un moment haios, când a trebuit să fac "valul".
"Eu prefer Genaro." Mă rog... Nu e mare lucru. Termină !
- Nu e nimic special. - Ba eu cred că da.
Punkerului Steven Seagal i se pare ceva special. În direcţia orei 11.
- L-am descris perfect, nu ? - Da.
L-am văzut de cum a intrat.
Vino la hotel să bem ceva. Adu-ţi şi prietena, nu contează.
N-am face altceva. O să ajungi acasă cât ai spune "Jack Robinson".
Nu ştiu ce să zic. Eu spun "Jack Robinson" destul de repede.
- Te cronometrez. - Jack Robinson.
- Ai idee cât e ceasul ? - Da, ştiu. Îmi pare rău.
Şi acum arăţi excelent ! Eşti superbă şi îmi place cum...
- Ce cauţi aici ? - Bună întrebare !
O să sune aiurea, dar nu-mi amintesc ce s-a întâmplat între 2 şi 5.
- Noaptea trecută e în ceaţă. - Unde e Marleah ?
- Fata... - A adormit la mine.
Nu te-am văzut plecând, aşa că...
Am plecat când erai cu limba în gura ei, Harry.
- Da ? - Da.
Doamne ! Am greşit gura şi femeia. Nu e bine.
Da, nu e bine. Ai 10 secunde la dispoziţie.
Presiune...
Am venit aici pentru că te consider inteligentă şi atrăgătoare.
- Ajunge ! Opreşte-te ! - Nu, aveam 10...
Nu pot să cred că ai venit aici la ora şase
ca să-mi spui cât de mult mă placi, după ce i-ai tras-o prietenei mele.
Tocmai asta e ! N-am făcut-o. Cred că n-am făcut-o.
Cum adică ? Tocmai ai zis că nu-ţi aminteşti.
Exact ! Dacă eram atât de beat că nu-mi amintesc,
cum ar fi putut să mi se scoale ? Ştiu că e scandalos, că nu e normal.
Nu mă prefac că sunt normal, dar m-am speriat...
Tâmpitule ! De ce ?
Ziua 2: Femeia din lac
Şi intriga ! Toate au un format foarte reuşit.
Serios ! Citeam una pe zi.
O carte pe zi ?
Jonny Gossamer accepta mereu două cazuri care nu păreau să fie legate.
Unul era obişnuit şi unul era o demenţă,
dar apoi afli că există o legătură, că de fapt sunt un singur caz.
- Asta e esenţa... - Mi se întâmplă şi mie.
Poţi să nu mai umbli acolo ?
- E mic. E adevărat ? - Da, e un Derringer. E încărcat.
- Eu îi spun arma mea de poponar. - De ce ?
Pentru că e bun doar pentru două focuri,
apoi trebuie să cauţi ceva mai bun. Tu ai vrut să ştii.
Să ne continuăm lecţia !
Numele clientei e Allison Ames.
Femeie. M-a angajat pentru o supraveghere video.
Arată bine ?
Mi-a deschis uşa şi era complet dezbrăcată.
M-a invitat să mă aşez, mi s-a aşezat în braţe, a aprins o ţigară...
- Serios ? - Nu, idiotule !
M-a angajat prin telefon şi a plătit cu cartea de credit.
Prima regulă ! În realitate, afacerea asta e plictisitoare.
- Chiar trebuie să fumezi ? - Vrei s-o sting când ne apropiem ?
Da, arunc-o în primii arbuşti pe care-i vezi.
O ştii pe Harmony din liceu ? Ea spunea că te-a respins.
Nu e chiar aşa. A pus-o cu toată lumea, mai puţin cu mine.
Nu e adevărat. A făcut o concesie.
A acceptat să n-o pună cu cel mai bun prieten al meu, Chook Chutney,
pentru că era amicul meu, aşa că mi-a făcut favoarea asta.
- Drăguţ din partea ei ! - El a insistat, ea a refuzat.
- Stai potolit ! Linişte ! - Bine.
Chook Chutney ? E homo.
- Ce are maşina lui ? - Am faţă de mecanic ? Vino !
Îl urmărim ?
- Pe unde a luat-o ? - La dreapta. Era în faţa noastră.
Unde e ?
Perry, trebuie să fie pe undeva ! A făcut dreapta în faţa noastră.
- Iisuse ! - Rahat !
Harry, vino încoace !
- Nu e nimeni în maşină ! Harry ! - Ce ?
- Opreşte-te ! - Cred că se scufundă.
- Sunetul ! Stai ! - Te-ai uitat pe bancheta din spate ?
- Nu ! Ia cheile ! - Da.
Perry ?
Rahat !
Ea de unde a apărut ?
Era în portbagaj. A trebuit să trag în încuietoare ca să se deschidă.
Iisuse !
- Ce i-au făcut la faţă ? - E moartă ?
Nu, îşi odihneşte ochii. Sigur că e moartă ! Are gâtul rupt.
- Ce naiba se petrece ? - Gura !
- Avem o moartă aici. - Harry, taci !
Tipii sunt mascaţi. Uite-i !
Ce naiba se întâmplă ? E de rău, Perry.
Trebuie s-o ştergem, până nu apare poliţia.
- Ba nu, mergem direct la poliţie. - Exact, la poliţie !
O să creadă imediat că şi-a rupt gâtul înainte s-o împuşti tu în cap.
- Poftim ? - Hai !
- Doamne ! - Trebuie să plecăm.
- Hai ! - Doamne ! Bine, să mergem !
Trebuie să plecăm.
- Unde mi-e pistolul ? - Nu...
- Dă-mi pistolul ! - L-am aruncat.
- Poftim ? - L-am aruncat în lac. Tu n-o făceai.
Am antecedente în New York şi nu pot să fiu prins...
- L-ai aruncat ? - Da. Constituia o dovadă.
- Ai grijă ! - Nu, îmi cer scuze. M-am supărat.
E o nebunie ! Înţeleg. Linişteşte-te !
Ce-i asta ? E un indiciu ?
- Vezi ? - Înăuntru ?
Ce a fost în capul tău ? Vektor-ul meu de 2 000 de dolari, din ceramică,
primit de la mama ! L-ai aruncat în lac, lângă maşină.
Şi când o să dragheze lacul ? Crezi că o să-l găsească ?
Uită-te în dicţionar la "idiot" ! Ştii ce o să găseşti ?
- O poză cu mine ? - Nu, definiţia cuvântului "idiot".
Adică ce eşti tu !
Târfa aia de clientă m-a angajat ca să fiu martor la o crimă.
Pot să folosesc un prosop uscat ? Asta e ud.
- Ăsta e ud. - Prosopul e pentru banchetă.
Prosopul ăsta era pentru pantofii tăi şi mi l-ai dat să mă şterg pe faţă ?
- Ăsta e ud. Pot folosi unul... - Ăsta e murdar. Nu !
- Pot să mă şterg cu jumătate... - Nu ! Nu mai picura !
Sper că tâmpenia asta îţi îmbunătăţeşte interpretarea !
- Dă-te jos ! - Îmi pare rău pentru pistol.
Mă rog... Coboară !
Să dormi prosteşte ! Dacă ai întrebări, ezită să mă suni.
- Prost. - Poftim ?
Dormi prost. Altfel, mecanismul care-ţi permite...
Ce ? "Prosteşte" e adverb. Unde ai învăţat gramatică ? Dispari !
- Te sun eu... - Mori !
E în regulă, nu-i nevoie să-ţi ceri scuze.
Să mi-o sugi ! Ai uitat ăsta.
- Alo ? - Îl caut pe Harry Lockhart.
La telefon.
Sunt sergent Kale. Pot să vă pun câteva întrebări ?
- Sigur. Vă ascult. - Mulţumesc.
Cunoaşteţi o femeie pe nume Harmony Faith Lane ?
- Da, ce... - I-aţi dat numărul de curând ?
- Pe o hârtie, poate ? - Nu.
- Sunteţi sigur ? - Nu ştiu, poate îl avea. De ce ?
Legea ne cere să considerăm fiecare sinucidere o posibilă crimă.
- Harmony Lane s-a împuşcat. - Sinucidere...
Alo ?
Iisuse !
Nu te condamna. Se mai întâmplă...
Cu un motiv anume.
Dă-l dracului de motiv ! Dacă eu cad de pe o clădire,
10 oameni în Baltimore supravieţuiesc unui accident de autobuz ?
Ei se simt bine la Baltimore, eu zac aici cu mintea vraişte.
Am fost la Baltimore. Ai câştigat.
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Trebuie să plec.
Genaros. O plăcere pură.
Eu prefer Genaros, dar ce ştiu eu ? Sunt urs. Mănânc capete de peşte.
Genaros.
Eram obosit, nervos şi mai ud decât Drew Barrymore la un club grunge.
Aveam nevoie de o baie fierbinte şi de un pat cald.
Dar seara avea alte planuri.
- Am primit Cyber Agent-ul ! - Excelent...
- Are toate armele alea super. - O să primeşti şi un Protopoliţist.
Valorează mai mult, pentru că tipul a paralizat.
Serios ?
Fir-ar să fie !
Uitasem că Jonny lua mereu două cazuri. Vă amintiţi ?
Nu mai e, Harry.
Ştiu. Cine ?
Nu v-a furat doar cartea de credit, ci şi documentele.
Ne pare rău pentru neînţelegere.
Ne puteţi confirma că această persoană e...
- Sora mea ! - Sora ta era aici ?
N-am mai vorbit de ani de zile şi nu m-a iertat că am părăsit-o.
- Îţi aduc o pătură. - Nu vreau o pătură !
- Dar tremuri. - Nu-mi pasă !
Mă sperii. Linişteşte-te ! Mă bucur că eşti teafără,
dar mă sperii. Stai jos !
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Ieri a intrat în casa mea.
Cred că era falită. Mi-a furat 200 de dolari, cartea de credit, actele,
Dumnezeu mai ştie ce...
Gata cu minciunile !
Eşti detectiv ?
- Eşti detectiv ? - Cine ţi-a spus ?
Prietena mea, Flicka. Ea mi-a spus.
- Dacă eşti, am nevoie de ajutor. - E gol.
Sună nebuneşte, dar ascultă...
Sora lui Harmony era moartă. Ce naiba căuta aici ?
Femeia din lac, acum şi sora...
Două cadavre în trei ore ! Sunt eu dement ? E neobişnuit, nu ?
Da, poate că ar fi trebuit să-i spun că nu sunt sfârc... detectiv !
Scuze, trebuia să spun ceva, dar ea nu mai tăcea.
Cartea de credit pe care mi-a luat-o a fost golită.
Înainte să moară, a cheltuit 2 000 de dolari de pe ea.
E ciudat, nu ? Sentron şi nu mai ştiu cum, o companie de rahat.
În plus, şi-a luat anticoncepţionalele.
De ce ar fi făcut asta ? A fost ucisă.
- Linişteşte-te ! - Mă ajuţi ?
Trebuie să-mi verific programul, dar...
Dacă nu mă ajuţi, o să caut pe cineva care o s-o facă.
- Trebuie să verific programul. - Mă ajuţi ?
- Dacă nu, caut pe altcineva. - Bine, dar uneori am multe cazuri.
Mulţumesc.
Haide...
- N-am făcut nimic. - Ce naiba faci ?
- Nimic. - Mă apuci de sâni !
- Era un păianjen mare. - Te rog...
Jur ! O să-l găsesc.
- Unde eşti, scârbă păroasă ? - Te cred, Harry.
- Evident că nu mă crezi. - M-ai pipăit, asta e viaţa.
- Nu e mare lucru. - Nu e mare lucru ?
Dacă un tip te apucă de sâni, "asta e viaţa, nu e mare lucru" ?
Cum poţi să spui aşa ceva ? Spune-mi ! Nu pot să cred !
Aşa reacţionezi tu la...
- Vezi asta ? - Da.
- Am încredere în tine. - Da...
Care e problema ? Am uitat. N-ai făcut nimic.
Dar ai crezut că am făcut. Nu ai uitat.
Ascultă-mă ! Dacă-ţi pun mâna pe sân e mare lucru !
Ştiu că a sunat aiurea, dar tu te porţi de parcă ar fi o scăpare,
toată lumea face asta.
Cu ce fel de tipi umbli pe aici ? Eşti genul de fată care...
Care ce, Harry ?
Las-o baltă !
Îmi cer scuze. Odihneşte-te ! Ne ocupăm de cazul tău mâine.
- După-amiază e bine ? - Cum vrei tu, Harry.
- Eu plec. Iau nişte haine. - Sigur, ce vrei tu.
- Ţi le dau înapoi. - Ia ce e în sertar. Sunt curate.
Noapte bună, Harry !
Harry ?
- Ai fost de treabă. - Nu ?
- Plec. - Bine. Odihneşte-te !
Rahat !
Repetă ! Ne-au dat-o înapoi ?
- Da, e la mine în duş. Mă uit la ea. - Imposibil ! Ei nu te cunosc.
Ai dreptate, cadavrul n-are ce căuta aici, e un vis.
Uite-l pe Elmo Spiriduşul ! Elmo, ce ai în coş ?
- Gura ! Cum au intrat ? - Nu ştiu.
- Poate că pe scara de incendiu. - Să le luăm pe rând.
Trebuie s-o ducem undeva. Ai mănuşi ?
- Poftim ? - Ai mănuşi ?
Trebuie s-o luăm de acolo. Dacă e o înscenare, au şi chemat poliţia.
Înveleşte cadavrul ! Pune pe ea o pătură, un cearşaf, orice.
- Nişte mănuşi anume ? - Da, de căprioară. Grăbeşte-te !
- Perry, am făcut pe el. - Pe ce ?
Pe cadavru. Pot să mă identifice ?
- Poftim ? Ai făcut pe... - Cadavru. Întrebarea e...
Nu, eu pun prima întrebare ! De ce mama naibii ai face pe un cadavru ?
N-am făcut-o intenţionat sau de distracţie.
- Nu se poate ! E vina ta. - Taci şi ascultă-mă !
Mai întâi trebuie să înveleşti cadavrul, apoi, să găseşti arma.
Repetă odată cu mine ! Găseşte arma !
- Am aruncat-o în lac. - Nu arma mea, idiotule !
Dacă au lăsat cadavrul, e o înscenare. Sigur şi arma e acolo.
Dă-i drumul ! Ajung în patru minute.
Ni s-a spus că e camera 714. O infracţiune violentă.
Da... 714. Lockhart.
Nu e 714, ci 514. Am trecut pe lângă uşă şi e multă gălăgie.
- Să luăm cheia. - E oribil.
- Nu răspunde. - Normal !
- Ăsta e ? - Nu.
E celălalt cadavru, de la fostul locatar.
- Du-te naibii ! Era vreo armă ? - Da.
Perry, imbecilii m-au aranjat ! Sunt în oraş de două zile,
iar ei ştiu cine sunt şi unde mă pot găsi.
E imposibil ! Ieşim prin spate.
Am uitat ! Harmony trăieşte. Crede că sora ei a fost ucisă.
- Poftim ? - Nu contează.
Tipii din seara asta... Văd doi indivizi apărând de nicăieri.
Ei bănuiesc că ştim ceva. Au intrat în panică.
- Vor să scape de dovezi. - La mine în duş ?
Ziceai ceva de realitate ! Asta vreau.
Ţi-au întins o capcană. Asta e realitatea.
- Oamenii se sperie şi improvizează. - Schimbi placa la 5 minute.
- Sărută-mă ! - Poftim ?
Nu !
Uite-le şi pe fetiţele astea...
Lecţia asta e o porcărie. Renunţ. Nu asta înseamnă să fii detectiv.
Cadavre în lacuri, săruturi... Nu e bine deloc !
Mă pune şi pe mine cineva la curent ?
Mă crede detectiv. Nu mă nenoroci !
Bună !
- Ştii că te caută poliţia ? - Da ?
I-am trimis în altă cameră. Nu ştiam ce să fac.
Ai făcut foarte bine. Eu şi Perry...
- Bună, Perry ! - Ne jucăm. Cum se cheamă ?
"Adu-l şi aruncă-l". Asta facem.
Ce se întâmplă ? De ce te sărutai cu Perry ?
Am trimis-o acasă,
crezând că a doua zi ne vom întâlni, să discutăm despre caz,
şi că nu sunt homo. Nu mă întrebaţi cum am reuşit asta.
De ce n-am lăsat-o acolo ?
Gândeşte, tâmpitule ! Poliţia e chemată din hotelul tău
şi afară se găseşte un cadavru ? Proastă idee !
Apropo de idei proaste, de ce ai preluat un caz ?
Dintre toate imbecilităţile pe care le puteai face...
S-a sinucis.
S-a sinucis ! Am rezolvat cazul.
- Harmony e convinsă. - Nu-mi pasă de Harmony !
Surioara ei s-a omorât. Asta e tot.
În faţă e un loc bun. E timpul să scăpăm de "bagaje".
Îmi pare rău, scumpo. Meritai o soartă mai bună.
Înainte să plec, am dus-o la asistenţi maternali.
Ziua 3: Surioara
Nu ţi-am spus cât de cumplit se purta cu ea. Mă refer la tatăl meu.
În general îmi iau notiţe.
Ar fi bine dacă ai putea să-mi dai informaţii clare, complete.
Am minţit-o o singură dată.
I-am spus: "Poate bărbatul care stă în casa asta nu e tatăl tău."
I-ai spus surorii tale că e adoptată.
Am făcut ceva şi mai şi. I-am spus că adevăratul ei tată
e un actor care a filmat în oraş.
- Pentru filmul cu Jonny Gossamer. - Da.
I-am spus că într-o zi va ajunge la Hollywood
şi-şi va cunoaşte tatăl celebru.
Echipele de filmare invadează Embrey
2 martie 1980
M-a crezut. A venit aici în căutarea lui.
Pot să-mi încep ancheta cu ce am aici.
- Mulţumesc. - Mă pun pe treabă.
Poftim cartea mea de vizită ! E magică.
- Uimitorul Harold ! - Spune "abracadabra".
Ai fost dat în judecată ? Când m-ai tăiat în două ai spus "alakazam".
Nu vreau să mă leg de amănunte, dar îţi spuneai Harold cel Mare.
Am fost mare, acum sunt uimitor.
- Eu sunt. Ai aflat ceva ? - Nu a apărut nimic în ziare.
Sunt ocupat, lucrez la cazul lui Harmony.
Ce caz ? Las-o în pace. Încep ştirile pe canalul 5.
Sună-mă când se termină.
O răpire care a eşuat. Nu se ştie de ce fata a fost ucisă sau unde,
dar aproape sigur a fost mutată după aceea, spune poliţia.
Veronica Dexter a fost dată dispărută ieri după-amiază,
când nu s-a întâlnit cu prietenul ei, la aeroport.
Dra Dexter a apărut în ştiri când s-a întors de la Paris
şi a renunţat la procesul de multe milioane împotriva tatălui său,
actorul devenit antreprenor Harlan Dexter.
Dl Dexter e proprietarul prestigioasei Dexter Clinic.
Soţia lui a murit în primăvara trecută,
făcând-o pe Veronica să revină în SUA
şi apropiindu-i pe cei doi, după ani de înstrăinare.
Veronica Dexter a împlinit ieri 25 de ani. Paul...
Am fost la petrecerea aia ! Vrei să spui că fata din lac era Veronica ?
A fost identificată după cicatrice, după fişa dentară...
- Ai vorbit cu omul tău din poliţie ? - Da, n-am aflat mare lucru.
Au primit raportul legistului. Nu există urme de viol.
Concluzia e că Veronica Dexter a plecat de acasă ieri, pe la 16:30,
s-a dus la aeroport să-şi aştepte prietenul.
- Atunci a fost văzută ultima oară ? - Cu capul întreg ? Da.
- Poliţia a găsit maşina ? - Nu, noi am găsit-o, geniule.
Aşa e.
- Ucigaşii au fost la petrecere. - Da ? La Dexter ?
Aşa te-au recunoscut. E înfricoşător.
- Trebuie să fugi de aici. Azi. - Marţi am proba. Plec miercuri.
Nu contează. Nu o să primeşti rolul.
Du-te naibii ! Nu fi nesimţit. Ştiu că n-am şanse...
Nu mă asculţi ! Harry !
N-o să primeşti rolul. Colin Farrell vrea prea mulţi bani.
Acum ai înţeles ? Dabney găseşte un tânăr talent,
care lucrează pe bani puţini, îl aduce aici, îl duce la petreceri,
la probe, îi oferă lecţii de detectiv...
S-au folosit de tine ca să-i scadă preţul lui Colin Farrell.
Îmi pare rău, asta e. N-o să te mai mint.
Te înţeleg dacă vrei să-mi dai una...
- Dobitocule ! - Poponarule !
- Opreşte-te ! - Să n-o inviţi pe Harmony în oraş.
N-a fost bucuroasă să afle că eşti un mincinos, că nu eşti detectiv.
- I-ai spus ? - Ridică-i !
De ce ? Nu erai obligat.
Sunt un idiot. Am crezut că suntem prieteni.
- Nu suntem prieteni. - Mi-ai fost alături la nevoie.
Eram acolo... Taci din gură ! Îmi protejam patronul, pe Dabney.
Mă plăteşte ca să-l feresc de cadavre.
Nu sunt un om de treabă. Du-te acasă, până nu păţeşti ceva.
- Mă ameninţi ? - Nu, prostule !
Pleacă, până nu-ţi fac băieţii răi ceva.
Băieţii răi, am înţeles...
Crăciun fericit ! Îmi pare rău că te-am minţit.
Nici o problemă. Nu renunţa la slujba de poponar !
Flicka ! Eu sunt Harry.
- Îţi aminteşti de mine ? Ce faci ? - Nu vrea să discute cu tine.
Ştiu. Te-ai gândit că poate nu vreau să vorbesc eu cu ea ?
Te-am văzut pe tine... Ai urechi deosebite.
Arăţi altfel, dar tot Flicka eşti. Poate că tu mă interesezi.
- E adevărat ? - Nu prea.
- Trebuie să aibă celular, nu ? - Las-o baltă !
- Treaba asta vă priveşte pe voi. - Am bilet de avion, plec.
Nu ? Vreau să-i spun ceva, orice. Te implor, ajută-mă !
- O să regret asta. - Ba nu.
Şi costumul ăsta îţi stă foarte bine.
- Ciudat ! - Ce ?
- E trecut la numele ei de scenă. - Toţi au nume de scenă aici.
- Care e ? - Allison Ames.
O să mi-l notez, apoi... Mai spune o dată !
Allison Ames. Ăsta e numele de scenă al lui Harmony.
- Tocmai am spus asta ! - Ştiu.
- E numele de pe cartea de credit. - De unde să ştiu eu asta ?
Mulţumesc, trebuie să plec.
Aţi sunat la Sentron Inc. Lăsaţi un mesaj.
Am veşti pentru tine ! Clienta ta, Ames, era surioara.
Repet, surioara ! Cele două mii ale lui Harmony
sunt în buzunarul tău, ticălos cu preţuri astronomice !
Sora ei te-a angajat ! Ai înţeles ?
Cazul tău şi cazul meu... Sunt unul şi acelaşi !
- Haide ! - Dispari din viaţa mea !
Eram la aeroport, când m-am întâlnit cu Flicka...
- Ţi-am retezat degetul ? - Da, e pe jos. Nu vreau să-l văd.
Ia-l şi pune-l la gheaţă. Ia-l !
Mulţumesc.
Eşti genial, Harry !
Îmi pare rău că te-am lăsat baltă, dar am plecat la muncă.
Înnebunesc ! Nu pot să mă gândesc la altceva.
Ce legătură are sora mea cu Veronica Dexter ?
A prevăzut crima ! V-a trimis exact unde trebuia.
Da, e o chestie dementă. Mai ştii ce e o nebunie ?
- Că mi-ai retezat degetul ! - Îmi pare tare rău pentru asta.
- Cum e ? - În regulă, l-au prins la loc.
Mi-au dat analgezice, nu simt nimic. Unde e Perry ?
O să vină încoace. Sunt la o petrecere de pe Sunset Plaza.
Ai spus că ucigaşul ar fi putut fi la petrecerea lui Dexter.
Aceeaşi gaşcă e aici, în seara asta.
Trece-mă pe listă, o să trec pe acolo.
Să văd dacă pot să mă bag în oala altora,
să-mi ridic pălăria, poate o să tragă în ea.
Pune-ţi pălăria în oală. Dacă o să tragă în ea, glonţul va ricoşa.
- Pari beat. - Dă-mi adresa. Vin.
Am apărut uşor ameţit de Demerol,
gândindu-mă că teoria lui Harmony nu era chiar o exagerare.
Bună !
Dacă surioara ei a fost ucisă de aceiaşi imbecili
care au omorât-o pe Veronica Dexter ?
Tipii cu măştile de schi... Am luat o decizie pe loc.
Chiar dacă asta o să mă omoare, nu mă opresc
până nu mai iau două Demerol.
Nu, serios, mă ocupam de caz. Harry Lockhart, detectiv particular.
- Harry, am găsit-o ! - Ce ?
Prietena mea, Tiff, face dublaje pentru Fox.
- "Stăpânul inelelor pentru scule". - Nu, e o etichetă falsă !
Altfel, ar fi dată afară. E un film cu Jonny Gossamer.
Dacă Jenna îl căuta pe tatăl ei misterios, de aici ar începe.
- Nu mă privi de sus ! - Nu fac asta.
Sunt ameţit şi mă simt bine...
Nu ştiu dacă e prietenul tău sau nu, dar la baie se uita la mine.
Ce ?! Ce-i cu femeile de aici ?
- Aşa sunt peste tot. - Nu, sunt "obosite".
Dacă iei un tip care se culcă cu 100 de femei pe an
şi-i studiezi trecutul, nu găseşti mare lucru.
Dar dacă iei o fată care se culcă cu 100 de tipi pe an,
pun pariu că ceva e putred în Denver.
- În Danemarca. - Şi acolo.
Dar e vorba de abuzuri. "Unchiul meu şi-a pus cocoşelul în păsărica mea."
Şi toate vin aici !
E ca şi cum cineva ar fi apucat America de coasta de est,
ar fi scuturat-o, iar fetele normale au rămas acolo.
Bine. Cine îl urăşte pe Harry să ridice mâna.
Vezi ? Sunt nişte târfe ascultătoare.
- Du-te dracului ! - Salut !
Ai 30 de secunde la dispoziţie. Încântă-mă !
Distribuţia... Perry, prinde !
E cardul folosit de sora mea ca să te angajeze.
- Cine e în capodopera asta ? - Un anume Michael Beck.
E vedeta din "Xanadu", cu Olivia Newton-John şi Gene Kelly.
- Ce ? - Nimic.
Perry, ştiu că nu sunt mari şanse, dar ascultă-mă.
- Trebuie să dai asta jos. - Harry, lucrez !
- Ştiu. - Nu săriţi pe mine ! Uitaţi-vă !
- E Harlan Dexter. - Cine e...
Uite ! E cu 20 de ani mai tânăr, dar e Harlan Dexter.
Nu se poate !
Ştii că se leagă ? Avea cărţile cu Gossamer acasă...
- A fost actor. - Mi-l amintesc ! 1980 !
- L-am văzut în tinereţe. - Unde ?
În Indiana. A fost acolo cu echipa de producţie.
Ţi-am spus că mi-e cunoscut. Nu poate fi adevărat !
Sora ta trebuie să fi văzut asta. Ştii care e concluzia.
I-ai spus surorii tale un basm despre tatăl ei adevărat...
Iar după 20 de ani ea vine în L.A., în căutarea lui Harlan Dexter.
Am o supraveghere de efectuat în parcul MacArthur.
Trebuie să urmăresc o tipă până la miezul nopţii.
Nu vă jucaţi de-a detectivii ! Nu e o carte, nu e un film.
Am înţeles, mă crezi prost ?
Dacă n-ai da atâta din gură, n-ai şti nici unde să bagi mâncarea.
- Da, te cred prost. - Harry, nu-l asculta !
Facem progrese. Te sun mâine. Trebuie să mă întorc la treabă.
- Scuzaţi-mă ! - Ce faci, prietene ?
- Vino cu noi ! - Excelent...
- Iată-ne ! Ike, Mike şi Muştarul. - Ce naiba înseamnă asta ?
Da, sunt de acord cu el. E cam obscur.
- Pe naiba ! Am auzit-o peste tot. - Unde ? La clubul "1942" ?
- Doar pentru că tu n-ai intrat... - Puteam să intru. Mai încet !
Ce-o să faceţi ? O să mă omorâţi ?
- Mai vorbeşte ! - Vrei să ştii cine suntem ?
Eu sunt tigaia. Prietenul meu e...
- Sunt Muştarul. - E focul.
- Du-te dracului, dle Muştar ! - Începe...
Eu şi prietenul meu suntem şocaţi de purtarea ta.
De ce un tip de nădejde ca tine umblă cu homosexuali ?
Vă bălăciţi în lac împreună... Ce înseamnă asta ?
Voi eraţi cei cu măşti !
Nu tu pui întrebările !
Mi-aţi rupt degetul ! Abia îl aranjasem.
Pun pariu că există doctori la New York care să te facă bine.
Te-ar face bine imediat !
L.A.-ul nu te mai doreşte, durule !
- Cât mai e până la spital ? - Încă cinci minute.
Vorbeşte-mi ! Cine era mascota noastră în liceu ?
- Haide, nu mă lăsa ! - Whitey, cavalerul alb.
E mai bine decât Knighty. I s-ar fi spus Knighty Knight (noapte bună).
În curând s-ar fi ajuns la "pa şi pusi".
- Ar fi fost prea efeminat. - Harry, ei sunt !
- Cine ? - Drept în faţă !
- Ai spus că sunt un alb şi un negru. - Ai dreptate. Notează numărul !
- Stai să găsesc ceva scris. - Fii atentă la drum !
- Încetinim ? - Nu, mă aplec să caut un pix.
Harmony, sper că nu-i urmăreşti ! Spune-mi că nu faci asta !
- Nu, te duc la spital. - Sper.
Rahat ! Întorc.
Supravegherea lui Perry ! E o capcană ! Se duc în parcul MacArthur.
Stai puţin. Îmi atârnă degetul, trebuie să facem ceva.
Mergem să-l salvăm repede pe Perry. Apoi îţi aranjăm degetul.
Spunem: "Perry, ai grijă !" Apoi ne urcăm în maşină.
Bine ?
E epuizant !
Sunt drept în faţă. Unul a coborât.
Harry... Dacă las cheile aici, poţi să te duci singur la spital ?
- Da. - Am arma pe care mi-ai dat-o.
Ce ?
Perry !
Unde te duci ?
Nu te opune. Lasă moartea să vină.
Perry !
Ai grijă ! Întoarce-te !
Fir-ar să fie !
Ia de aici, animal împuţit !
- Perry... - De unde ai apărut ?
A scăpat. N-am putut să-l împuşc.
Ai făcut ce trebuia. Trebuie să plecăm.
E cineva ?
E cineva acasă ?
E cineva acasă ? Sunt rănit.
- Trebuie să scapi de maşină. - Ştiu.
Ai spus că vor exista consecinţe. Am văzut cum a fost împuşcat,
m-am speriat.
E în regulă.
- Putem să discutăm. - Mulţumesc mult.
N-am nimic cu şeful tău, îi sunt recunoscătoare.
Am vorbit cu el.
Nu va trebui să mai treci prin aşa ceva. Jur !
- Promiţi ? - Da.
Cine eşti ?
Tot aici eşti, durule ?
Văd că eşti înarmat.
Chiar eşti dur !
Îmi pare rău.
Băga-mi-aş !
- Da ? - Unde naiba eşti ?
La unul dintre răpitori. L-am împuşcat, e mort.
- Fă curat şi pleacă de acolo. - Nu pot. Mi-ar plăcea, dar nu pot.
Fă-o !
Amprentele mele sunt în gura câinelui.
N-o să caute nimeni câinele de amprente.
Are degetul. E partea cu amprentele.
Ia degetul, omoară câinele şi pleacă de acolo.
Stai puţin !
Rahat ! Cred...
- Cred că am scăpat. - Harry !
Am împuşcat un om. N-am mai făcut asta.
Harry, ascultă...
... Prin obiecte găsite în casa din Silverlake
de răpirea şi uciderea Veronicăi Dexter.
Poliţia susţine că răpitorii nu s-au mai înţeles
şi că asta a dus la două crime şi poate încă una în seara asta.
Ai avut o seară gen Jonny Gossamer ?
Sincer să fiu, Jonny Gossamer are parte de finaluri mai măreţe.
Mai există partea în care tipul e torturat.
Apoi scapă şi împuşcă vreo 16 indivizi.
Da, sunt mereu 16. Ciudat !
S-a terminat, nu ? Răpitorii au murit.
Te-aş minţi dacă aş spune că nu mai am nişte întrebări.
Sora lui Harmony descoperă o posibilă crimă.
De ce mă angajează s-o filmez ? De ce nu s-a dus la poliţie ?
Da. Şi cred că treaba cu Veronica şi cu tatăl ei e necurată.
- Deci împăcăciunea asta... - Împăcarea, idiotule !
Se întoarce în SUA, renunţă la proces,
se mută cu tatăl ei, sunt de nedespărţit...
- Vrei să sondăm mai adânc ? - În nici un caz.
Cum adică ? Sora mea te-a plătit.
- Te dai bătut ? - Vrei banii surorii tale înapoi ?
S-a făcut. Până atunci, potoleşte-te.
Până nu murim şi eu, şi Harry.
Scuze ! Am avut noroc. Mi-au dat aceeaşi cameră.
- Norocosule ! - Vrei să urci ?
- Nu. De ce aş face asta ? - Am făcut curat.
Vine maşina. Am plecat !
Harry, stai !
De ce m-ai minţit ?
A fost o scuză ca să-ţi fiu aproape. În domeniul minciunilor...
Ce tâmpit eşti ! Nu sunt cine crezi tu.
- Cine anume ? - Tu mă crezi fantastică.
Pentru că aşa ţi-am spus că voi fi. Asta era planul.
- Şi a mers. - Nimeni altcineva nu mai crede asta.
- Părerea mea nu contează ? - Nu.
Pentru că eşti nou aici. O să găseşti mai tinere şi mai bune.
Nu vreau mai tinere şi mai bune. Te vreau pe tine.
- Iisuse ! - Sunt un cretin, iartă-mă !
Nu contează. Eu plec.
Sunt hoţ.
- Poftim ? - Asta mi-e ocupaţia.
Fur aparate audio-video. Jefuiesc case...
Am furat ceasul ăsta. E super ! Are o chestie...
Am luat arma asta din hol, mă grăbeam.
N-am terminat nimic din ce am început.
Şcoala, căsnicia...
Pe la mijloc, mă opresc şi fug.
Ca atunci când te dădeai la mine, apoi te-ai dat bătut şi...
Excelent exemplu ! Am trecut la prietena urâtă.
Obişnuită. Nu e urâtă.
Nu pleca ! Te rog ! Nu acum.
N-am terminat.
Întoarce-te !
- Am eticheta pe dinafară ? - Dugheana asta are bar ?
Da.
Poţi să-mi spui Şmechera.
Ai făcut o treabă grozavă ! Ai furat guma. E o infracţiune măruntă.
Nu trebuia să beau ultimul pahar de tequila.
Doamne !
Am avut un gând ciudat.
I-am văzut cadavrul Veronicăi Dexter de aproape.
L-am şi cărat.
De fiecare dată, rochia era atât de udă, că era transparentă.
Unde vrei să ajungi ?
Perry mi-a spus că era obsedată de religie.
Probabil că nu e cine ştie ce, dar oare avea chiloţi ?
Eu n-am văzut.
- Să înţeleg că dorm pe canapea ? - Da, mulţumesc.
Poţi să dormi aici, dar ne-am limita la somn.
Dacă e frustrant...
Să vedem !
Harry...
Când eram mici...
N-a ieşit cum ne doream, nu ?
Dacă mi-aş stoarce creierii,
aş găsi locuri în care mi-aş dori şi mai puţin să fiu.
- Chiar aşa, Whitey ? - Mă faci cavaler ?
Poate. Mai puţin erecţia. Nu e tocmai cavalerească.
E noaptea şi dimineaţa.
- Nu sunt cavaler. - Poftim ?
Înnebunesc, aşa că mai bine dorm pe canapea.
- Termină ! - Sau pot să beau până îmi trece.
Dacă te simţi atât de prost, pot să te ajut.
- Nu, pentru numele lui Dumnezeu ! - De ce ?
Nu vreau să o faci de parcă ar fi un serviciu.
Nu vreau o alternativă, o "mână de ajutor",
o chestie de rezervă.
Doamne ! N-o să mă mai suni.
E o nebunie, jur ! Asta e. Eşti fata visurilor mele !
- E destinul ! - Bine...
Înainte să facem asta, vreau să mărturisesc ceva.
Cel mai bun prieten al meu ?
Ai spus că treci pe la el şi că-i faci cu mâna.
Plecam spre L.A. N-aveam să-l mai văd niciodată !
- Părea trist. - Da ?
- Te-ai culcat cu Chook Chutney. - A trecut o veşnicie de atunci !
- Eram alt om. - Te-ai culcat cu Chook Chutney.
- Ai grijă la mână ! - Harry !
- Da ? - A fost violată ?
Fiica lui Dexter a fost violată ?
Nu, raportul legistului arată că nu există urme de viol.
Te-ai culcat cu Chook Chutney.
Ziua 4: Simpla artă a crimei
Trezeşte-te ! Harry !
- Scularea ! - Ce e ?
Harmony are necazuri. Îmbracă-te !
Perry, eu sunt. Treaba cu Veronica Dexter e necurată.
Mă duc să verific ceva ce a spus Harry.
Sună-mă ! Dacă am dreptate, o să faci pe tine !
- Ce i-ai spus ? - Nimic. Nu înţeleg. Ce se petrece ?
L-a rezolvat ! Vulpiţa ta a rezolvat cazul.
- Iar acum n-o găsesc. - Eşti îngrijorat.
- Şi tu nu eşti ? - Ba da.
Dacă eşti tu, ar trebui să fiu şi eu.
Ce i-ai spus ? Gândeşte-te ! E ceva legat de caz.
- Da. - Ce ?
I-am spus despre destin. A dat din cap.
Despre fete din vis. Nu-i pasă.
Cum i-am pomenit de treaba cu chiloţii, a luat-o razna.
Şi tu ? Cinefilule ? Ai rezolvat cazul morţilor din L.A. ?
Publicul din Times Square să nu strige la ecran.
Nu zgândări rana, o să fie mai rău.
Nu durează mult.
- Bună ! Ce faci ? - Mi-au luat greierii.
Scuză-mă, ai văzut-o cumva pe femeia asta ?
Nu-mi place tipul ! Kurt Cobain mi-a luat greierii.
- Sigur. - Doamnă...
Sper că nu vă supăraţi
dacă vă întreb dacă purtaţi ceva pe sub hainele de spital.
Aveţi lenjerie ? E important.
Ăsta e indiciul. Veronica Dexter era pacientă aici.
Spital privat de boli mintale. Nici fetele cuminţi nu poartă chiloţi.
Nu înţeleg. Cum putea fi aici, când e la petreceri, dansează...
Gândeşte ! Mai întâi îşi urăşte tatăl, apoi îl iubeşte.
Îl dă în judecată, retrage acuzaţiile. De ce ?
Îţi spun eu de ce.
Doamne ! Sunt două fete diferite.
Şi-a trimis fata aici şi el era văzut cu dublura.
Avea nevoie de cineva care să semene cu fiica lui
suficient de mult cât să retragă plângerea.
- Au trecut 10 ani. - E o nebunie !
O să spună că e ceva dintr-un roman cu Jonny Gossamer.
Sigur că da ! Cel care a pus totul la cale are toate cărţile.
Şi a jucat în filmul ăla de rahat.
- Impostoarea... - Era disperat, îi trebuia o fiică.
În acelaşi timp apare sora lui Harmony.
Blondă, micuţă, în căutarea tatălui ei.
- Am găsit impostoarea. - Să mergem.
- Unde mergem ? - Gura ! Gândesc.
Apropo. Chestia asta a fost cea mai homo din câte ai făcut.
- Bună seara, domnilor ! - Ne-am rătăcit de tot.
Dl Van Shrike. Păreţi îngheţaţi. Hai înăuntru !
Eu sunt din Est, îmi place frigul.
- Rahat ! El a spus-o. - Pot să te omor pe loc.
Perry, mă gândeam la treaba asta cu realitatea şi ficţiunea.
- Da ? - E ca în filme.
Când tipul îi înfige un pistol în spate unui fraier şi-l ia ostatic.
În realitate, profesioniştii pun 1,5 metri între ei.
Pentru ca fraierul să nu-i ia pistolul.
Ce porcărie ! Te-am lovit fără nici un motiv. Nici eu nu ştiu de ce.
- Spune-ne unde e Harmony ! - Du-te naibii !
Nu pricepi. Nu e chestia cu "poliţistul bun şi cel rău".
Suntem un poponar şi un newyorkez. Ai dat de naiba !
Pe cine aperi ? S-a terminat. S-a zis cu Dexter.
Ştiu de procesul Veronicăi, ştiu că pe Dexter îl aştepta sărăcia.
Ştiu şi că a făcut schimb de fiice. Asta a ţinut până săptămâna trecută.
Ce s-a întâmplat, de a trebuit s-o omoare ?
- Harry, ţine-ţi gura ! - Îl întrebam ceva.
Dacă pui întrebări, părem că nu ştim nimic, că ne dăm cu presupusul.
De vină e prietenul fetei, care venea de la Paris.
El ar fi recunoscut-o, ar fi spus că nu e Veronica.
- Am dreptate ? - Du-te în mă-ta !
Exact. Deci Dexter a ucis-o pe Veronica, a îmbrăcat-o şi a scăpat.
- Dar i-a scăpat un amănunt. - Chiloţii.
- O pereche minusculă de chiloţii. - Da.
Ţi se pare amuzant ? O să-ţi rup nasul.
Vreau să-ţi închipui că ai un glonţ în cap. Poţi ?
- Du-te dracului ! Şi e ambiguu. - Nu cred.
Nu se înţelege dacă să-şi închipuie că glonţul e în cap
sau să-şi închipuie în capul lui...
Nu ştiu nimic de nici o fată.
- Jucam la cacealma. - Eu cred că joci la cacealma acum.
- Ce faci ? - Îi plac cacealmalele ?
Joc "asta e o cacealma" ? Unde e Harmony ?
Vrei să faci pe durul ? Pot şi eu.
- Unde e fata ? - Ce ai făcut ?
- Am băgat un singur glonţ, nu ? - Ai băgat un glonţ adevărat.
- Erau 8% şanse... - Opt ?
- Unde ai învăţat matematică ? - Rahat !
- Alo ? - Perry, tu eşti ?
- Eu sunt. - Bună, Harmony !
- Ce se întâmplă ? - Unde eşti ?
Acasă. Acum m-am întors. Am fost la o recepţie de doi bani.
- Ce e ? Ai o voce ciudată. - De ce nu urmăreşti pista ?
- Las-o baltă ! E o nebunie. - Ba nu.
E ca într-o carte cu Jonny Gossamer.
Nu vorbi, ascultă-mă ! Şi tu lasă înmulţirile !
- Poftim ? - Nu tu.
Sună la poliţie, vezi dacă au dus cadavrul Veronicăi Dexter la morgă.
Dacă da, vezi dacă e programată incinerarea şi sună-mă imediat.
Voia să ne omoare, a spus-o.
Acoperă-l, aduc eu maşina.
- Am terminat. - Harry !
Am o idee. Hai să-l luăm pe ticălosul de Dexter...
Să-l ducem la curse şi să-i luăm ceva de băut.
Ce zici, Perry ?
Nu e corect !
Aurelio, percheziţionează-l pe dl Van Shrike.
Poponar jegos !
Aruncă-mi-l ! Să vedem cine e.
Avem probleme, ne-a prins Dexter !
A cerut unei firme de curăţat covoare să-i salveze.
- Îmi pare rău. Bune reflexe ! - Mulţumesc. Am fost magician.
Şi pentru 39,99 dolari curăţăm trei camere de două ori mai repede.
Asta înseamnă 40 de dolari. Nu mai aşteptaţi !
Tipa din sicriu n-o să fie identificată
drept fata cu care făceaţi paradă. Te-ai gândit la asta, geniule ?
S-a gândit. De asta incinerează cadavrul.
Da. Sunteţi gata ?
Vorbeşti de lup... Trebuie să plec.
Perry, mi-a părut bine.
- Harry... - Da, Harry din New York.
Sper să nu judeci Los Angeles-ul doar în funcţie de ce ai păţit azi.
Mi-e frică, Perry.
Aurelio, fie-ţi milă de puşti. Fă altora ce vrei să-ţi facă ţie...
- E Crăciunul. - Cine mai ştie ? Cui ai spus ?
Nu ştiu nimic. Nici măcar nu sunt de aici, imbecilule !
- Dle Dexter, putem lua sicriul. - Bine, să ardem târfa !
Ai putea să-l curentezi pe piept. Ar fi mult mai uşor.
Dar amândoi ştim de ce o faci aşa. Îţi place să te uiţi la scula lui.
Recunoaşte ! Eşti homo.
Ajunge ! Aurelio, priveşte-mă în ochi
şi spune-mi că n-ai fost cu un bărbat.
- Să ţi-o trag, poponarule ! - Asta vrei, nu ?
- Nu mă mai ajuta ! - Vino încoace !
- Dacă nu eşti homo, spune-o ! - Să ţi-o trag !
Uită-te la el ! Nu poate s-o spună.
- Nu mă mai ajuta ! - Abia aştept să fii "pacientul" meu.
- Sunt sigur. Asta vrei. - Gura !
Uite ! Vrei ? Ce zici de asta ?
Homofobii nu verifică niciodată acolo.
Slavă Domnului că era un pistol !
O clipă, am crezut că e o chestie homo, că puteţi face aşa ceva.
- Scuze. - Te simţi bine ?
Nu prea.
Domnilor, să strângem şi să-i dăm drumul !
- Cine conduce ? - Dăm cu banul.
- Veniţi ! - Rahat !
- Da ? - Harmony, eu sunt.
Cum aţi scăpat ?
L-am împuşcat cu un revolver pe care-l ţin lângă boaşe.
Nu pot să ajung la maşină. Suntem aproape de Olive, pe autostradă.
- Vii să ne iei ? - Sunt într-un dubă, cu Veronica.
Ajung în 30 de secunde. Să fiţi la vedere, gata să fugiţi.
Rahat ! Sunt pe urmele mele. Trebuie să închid.
Uite-o !
Harmony !
Harry, nu !
Trebuie să mergem. Se întorc, Harmony e jos.
Perry ! Ce ai ?
Respiră !
Harry...
Harold.
Harold, foloseşte-ţi puterea fantastică
pentru a mă salva din nenorocirea asta.
Harold...
Harmony !
Căpitanul Magie !
Haide !
Nu !
Aşa. Am terminat.
Gata.
Harry...
- M-ai chemat ? - Eşti împuşcat.
Vrei să vezi ceva tare ?
Super ! A oprit glonţul.
- Nu tocmai. - Harry... Doamne !
Bună ! Bine ai revenit !
- Câte degete vezi ? - Lasă pisica jos, sunt alergic.
- Te simţi bine ? Ce-ţi face... - Ce ?
Nu pot să cred că ţi-a spus asta.
E Crăciunul. Unde-mi sunt cadourile ?
Cadoul tău e că nu eşti la puşcărie, urâto !
Nici mie nu-mi place când în filme producătorii devin paranoici
şi nu vor un final deprimant, aşa că tipul apare viu ca prin minune.
Nu-mi place ! Ce-ar fi să-i înviem pe toţi ?
Dar în cazul ăsta chiar s-a întâmplat.
Perry a supravieţuit. E o prostie, dar ce-aţi vrea să fac ? Să mint ?
- Ai aflat ceva ? - Da.
Dar n-o să-ţi placă. Nu Dexter a ucis-o pe sora ta.
Nu se poate ! O folosea pe sora mea în locul fiicei sale.
Nu a fost aşa, am vorbit cu omul meu din poliţie.
Impostoarea era Mia Frye, de 23 de ani, din Glendale.
Când nu se dădea drept Veronica Dexter, purta o perucă roz.
Dar sora mea te-a trimis la cabana lui.
Sora ta era convinsă că Dexter era tatăl ei
şi a început să-l urmărească. Înţelegi unde vreau să ajung ?
Sora ta s-a dus acolo într-o zi
şi l-a văzut pe Dexter în pat cu fata cu perucă roz.
Ea credea că sunt tată şi fiică... Aşa părea. A fost prea mult.
Mai întâi fostul tată, iar acum şi cel nou.
N-a rezistat şi s-a sinucis.
M-a angajat să filmez un incest, nu o crimă.
Îmi pare rău.
S-a zis cu lipsa realităţii.
Mi-am luat adio de la lumea lui Jonny,
care s-a întors pe tărâmul ficţiunii.
Dar cât a durat, a fost o aventură demnă de cărţi.
Trebuia să-mi spui că ai fost arestat de cinci ori.
Ar trebui să fiu supărat.
Şi tu trebuia să-mi spui că acasă porţi chiloţi de damă.
Asta înseamnă să fii travestit. Jumătate dintre ei nu sunt homo.
Sunt taţi ideali, îşi iubesc copiii...
- Tatăl tău te iubea ? - Uneori, când mă costumam în sticlă.
- Al tău ? - Mă bătea în codul Morse.
E posibil, dar n-a spus-o.
Harry, nu mai fura !
Nu eşti un golan.
Sigur că mă întorc.
Îţi place ?
Da, l-am văzut la magazie de două ori. Are cam 1,95 metri ?
Se vede că e homo. Uite cum merge !
Cam asta e tot. Ne-am întors în Indiana toţi trei,
la înmormântarea Jennei.
Nu vă faceţi griji, am văzut "Stăpânul inelelor",
n-o să avem 17 finaluri.
Dar există o scenă finală pentru dumneavoastră.
Te cunosc ?
Nu. Am venit în oraş pentru o înmormântare.
Ce vrei ?
Voiam să mă duc la grădina zoologică, dar era închis,
aşa că am venit aici să văd un animal.
Ticălosule ! Cu cine crezi că vorbeşti ?
- Mi-am îngropat fiica azi ! - Nu.
Ai îngropat-o acum 20 de ani. Harmony avea dreptate.
Sora ei a fost ucisă.
Tu ai apăsat pe trăgaci. Doar că glonţul a ajuns mai greu.
Cine eşti ? Mi-am iubit fata.
Scârbă !
- Dacă m-aş putea da jos de aici... - Dar nu poţi !
Nemernicule !
Cu un bătrân care nu se poate apăra eşti mare şi tare !
Da. Mare şi tare.
Eu prefer Genaros, dar ce ştiu eu ? Sunt urs, mănânc capete de peşte.
Asta e povestea cu ce s-a întâmplat de Crăciun.
Treaba cu moşul a fost dură.
Oricum, e un ciudat. Dă-l naibii !
Mulţumesc că aţi venit, că m-aţi însoţit în L.A.
Dacă ar trebui să fac rezumatul, şi trebuie, pentru că e sfârşitul,
aş spune că filmul ăsta e despre prietenie.
- Ce faci ? - Încerc să închei filmul.
Vreau să las un mesaj.
Am eu un mesaj. Dă-ţi picioarele jos de pe biroul meu !
- Lucrez pentru Perry acum. - Nu mai povesti !
Asta e tot. Rămâneţi şi la generic.
Dacă vreţi să ştiţi cine e asistentul, e nepotul cuiva.
Nu uitaţi să plătiţi parcarea.
Pentru cei mai evlavioşi, ne cerem scuze pentru înjurături.
- Spune "noapte bună" ! - Mulţumesc.
Gata.