SĂRUTUL DRAGONULUI
- Prima dată în Franţa ? - Da.
Motivul vizitei ?
- Afaceri sau plăcere ? - Plăcere.
Îţi place muzica asta ? Nu ?
Da.
Poţi să-ţi pui lucrurile acolo.
Cât timp ai de gând să stai ?
Nu prea mult.
Vreun mesaj pentru dl. Smith.
- Smith ? - Da.
Smith.
E aici.
Domnule, bună seara. Ceva de băut ?
- Apă. - Minerală sau plată ?
Plată.
- Ultima pentru drum. - O bere ?
O, da.
Şi, cum o duci, amice ?
Ne încălzim un pic înainte de decolare.
Dă noi sensuri pentru: "zborul pe cerul prietenos."
- Poţi să-ţi fac cinste ? O băutură serioasă ? - Nu, mulţumesc.
- De unde eşti ? Beijing. - A, China.
Favorita mea. Îmi place China.
Îmi place mâncarea chinezească. E cea mai bună.
Da, felul în care taie chestiile alea în bucăţi mici...
şi nu mai trebuie să foloseşti toate tacâmurile alea.
Strălucită invenţie, beţigaşele. Nu ca noi, barbarii.
Adică, noi, ne înfingem furculiţele în mâncare...
şi o sfârtecăm cu cuţitele.
- Prima oară în Paris ? - Da.
Grozav.
În toaleta bărbaţilor, acum.
Îţi vei petrece acum clipele vieţii tale.
Mâinile sus, vă rog.
Şeful meu moare să te întâlnească.
Arma, vă rog.
Nu vei avea nevoie de ea. Eşti în siguranţă cu noi.
Şi, ai făcut atâta drum din China să ne supraveghezi.
- Să vă ajut. - Da, desigur.
Să ne ajuţi ? De când suntem noi atât de incompetenţi ?
Fiindcă până la urmă, ce e istoria noastră mizerabilă...
în comparaţie cu a voastră ?
De când trebuie să lucrăm împreună,
nu vreau să-mi petrec jumătate de zi stâlcindu-ţi numele.
- Ai o poreclă ? - Nu.
De ce nu ţi-am da noi una. Ce zici de John ?
Îmi place.
Richard.
Inspector Richard.
Bun venit la Paris, Johnny.
Aşadar, ce e în meniu diseară ?
Vorbesc despre piaţa de acţiuni.
Cum numeşti tu timpul ăsta ? Nu mă mai fă niciodată să aştept.
M-ai înţeles ? Haide. Să mergem.
A, aici sunteţi.
Zâmbiţi, fetelor. Zâmbiţi.
Acestea sunt câteva prietene ale mele. Ea e Veronica, Susan.
Spune, bună.
Da, staţi, staţi.
Hei, calmează-te. Calmează-te naibii, da ?
Cred că avem o situaţie.
Un bărbat, două fete.
- Poţi să-i vezi ? - Da.
Vrei să mergi în Rai ?
Să mergem.
- Mă duc sus. - Dar, şefu, întâlnirea.
Am zburat 12.000 de mile pentru un sugător. Poate să mă aştepte !
Nu ştiu dacă pot face asta.
Nu-ţi fă griji. Las-o pe mama să facă spectacolul.
Ok, să mergem în Rai.
Pleacă cu cele două târfe. Ce-ar trebui să fac ?
Hai sus... şi bucură-te de spectacol.
- Şefu, n-am verificat camera. - Un minut.
Să petrecem, barosane.
Haide, baby. Să ne distrăm un pic.
- Nu mă simt prea bine. - Vrei un întăritor ?
- Nu ! Ţi-am spus, renunţ. - Mai mult pentru mine.
Întâlnirea voastră e sus, băieţi ! Toţi, afară !
Dar, şefu, n-am terminat căutarea.
- Afară ! - Ok, băieţi, să plecăm.
Trebuie să merg la baie, ok ?
- Ok. Întoarce-te repede. - Sigur.
O, hei, Johnny. La fix.
- Asta nu era în plan. - E acum. Nu-ţi fă griji.
Totul e sub control.
El îşi va face treaba, apoi noi pe-a noastră.
- Unde-i cealaltă fată ? - Se aranjează în baie.
- Vrei să mergi în Rai ? - Du-mă în Rai !
Mă duc ! Da ! Da !
Mă duc !
Nu !
Tu, ticălosule ! Lasă-mă în pace !
M-a înjunghiat ! Târfa dracu m-a înjunghiat !
Stai calm.
Stai calm ! Stai calm !
Mor.
Nu mai înregistra.
- Futui ! - Trebuie să-l ducem la spital.
Nu vrea să meargă la spital.
Vrea să meargă în Rai.
- De ce l-ai omorât ? - Întrebarea e, de ce l-ai omorât tu ?
Richard, uite ce mi-a făcut ! Ajută-mă !
Mulţumesc pentru ajutor, Johnny.
Eu eram doar pe aici.
M-am simţit un pic rău, şi apoi au fost toate ţipetele şi împuşcăturile şi...
Gura !
Acolo !
E la etajul cinci. Toată lumea, jos.
E la opt. Toţi, înapoi sus !
Îl vreau mort !
E în spălătorie ! Toţi, jos !
- E jos în spălătorie ! Toţi, jos ! - Tu, jos !
Dar cred...
Tu ! Şi nu mai crede nimic !
Tu şi tu, mergeţi la următorul nivel !
Ştii, chinezii au cele mai bune metode de fript din lume.
Eu o prefer pe cea franceză.
Dă-mi bricheta.
Ce spun ei, Johnny ?
Ai sărit din lac în puţ.
- Scoate-i de aici ! - Plecaţi !
Jos, rahatule !
- Mai eşti cu noi, Johnny ? - Da.
În regulă, Johnny. Vrei să te joci ?
Dă-mi una verde.
Nu !
Oh, rahat !
Plecaţi !
Eşti mort.
Rahat !
- E dus. - Pot să văd asta.
El are caseta.
Şi ?
Nu văd decât un degenerat gras cu o târfa care-l omoară.
- Cu excepţia... - Ce ?
Un... un aparat încă mergea.
Futui !
Întoarce-ţi oraşul pe dos.
Nu-mi pasă ! Găsiţi-l !
- Aduce-ţi caseta ! - Şi-l omorâm ?
Nu, să-l aduceţi la mine. Îl vreau viu.
Îl voi omorî chiar eu. Plecaţi !
Nimic la unu. Încă mai căutăm. Rahat.
Gara de Est. E o staţie de tren.
O luaţi înspre Bibliotecă până la Chatelet. Schimbaţi.
Şi luaţi linia patru... Da, da.
Direcţia Poarta Clignancourt, şi veţi fi acolo.
Ok ? Da.
Mă scuzaţi.
Mulţumesc pentru venire.
În numele preşedintelui, vreau să-mi cer scuze personal pentru această încurcătură.
Vreau să vă asigur că noi n-am vrea nimic din ce ar putea...
să strice caldele relaţii şi legăturile economice de succes...
dintre ţările noastre.
Aşa că...
ne-am desemnat cel mai bun om să supravegheze acest caz.
El a gestionat incidentul de la Teheran pentru noi cu măiestrie.
Nu e nimeni mai în măsură să ducă această situaţie...
la o concluzie benefică pentru ambele părţi.
- Inspector Richard. Bună ziua. - Dle ministru.
El e ministrul Tang, legătura noastră din R.P. Chineză.
- E o onoare să vă întâlnesc, dle. - Onoarea e a noastră.
Ministrul ne-a spus că sunteţi cel mai bun dintre cei buni.
Păi, ministrul e prea drăguţ. Dacă ar fi adevărat,
aş fi putut evita această tragedie.
Sper că ne-aţi putea ajuta să înţelegem ce n-a mers bine...
ca să putem evita alte vărsări de sânge.
Şi să sperăm, că vom aduce această problemă la o concluzie rapidă şi satisfăcătoare.
Dacă aş fi putut vedea faptele.
Da, desigur. Vă rog !
După cum ştiţi, imediat cum ne-aţi informat...
despre activităţile criminale ale gangsterului Sung,
ne-am pus operaţiunea în mişcare.
Am identificat rutele lui de contrabandă cu heroină în Franţa.
Şi în spiritul cooperării, am acceptat cu bunăvoinţă oferta voastră...
de a avea unul din oamenii dvs, Liu Jian, să vină...
să ne asiste la arestarea lui Sung când îşi întâlnea legătura din Franţa,
pe care din nefericire n-am identificat-o.
Aici...
el îl supraveghează pe Sung pe când noi aşteptam să-i vină omul de legătură.
Şi aici, el observa împreună cu noi.
Şi atunci, pentru un motiv pe care încă nu-l putem înţelege, a luat-o complet razna.
A părăsit camera să facă pipi, şi următorul lucru care-l ştim...
a doborât Bodyguarzii, l-a omorât pe Sung şi pe prostituată.
Asta e arma cu care l-a omorât pe Sung.
Cel folosit în poliţia chineză. Îl recunoaşteţi ?
- Da. - Bine.
Oh, am verificat de asemenea amprentele lui de pe armă.
Simţiţi-vă liberi să verificaţi datele noastre cu oamenii dvs.
Credem că omul dvs era parte din conspiraţia...
care l-a ucis pe Sung pentru a nu fi capturat...
şi să mărturisească în tribunal, aşa cum cereaţi.
Dar asta e numai o presupunere.
Sperăm că ne puteţi da nişte date despre trecutul lui...
care ne-ar ajuta în capturarea lui.
Inspectorul Liu Jian a fost cel mai bun din toate clasele de la academie.
A primit cel mai bun antrenament în artele marţiale,
în mânuirea armelor şi în tacticile de poliţie.
A fost decorat pentru bravură în timpul serviciului de şase ori,
a fost promovat de cinci ori, şi n-a pierdut nici un caz.
N-are nevastă, nici copii.
Singura sa dedicaţie e munca.
E cel mai bun om al nostru,
de aceea este atât de confuz totul.
Ştiţi, câteodată cel mai bun e câteodată cel mai rău.
E foarte trist.
Vreo casetă de supraveghere rămasă ?
Distruse când a fugit.
Ştiţi dacă ar avea vreo cunoştinţă prin Paris ? Vreun prieten sau...
N-are pe nimeni.
Atunci ar trebui să putem să-l prindem curând.
Mă scuzaţi.
Am găsit telefonul de urgenţă.
O, astea sunt veşti bune.
Stai la telefon. Te voi suna mai târziu.
Inspector Richard, ne pare foarte rău...
că această operaţie a fost sabotată.
Voi raporta superiorilor mei şi vă voi da tot ajutorul.
- Mulţumesc. - Lăsaţi-mă să vă conduc.
Îi vreau urmăriţi. Le vreau telefoanele urmărite.
Vreau să le ştiu fiecare mişcare, fiecare cuvânt care-l spun.
Trebuie să fie un "adormit" la care stă în Paris. Găsiţi-l.
Şi, bănuiesc că vei sta mai mult...
decât te aşteptai.
Un pic mai mult.
Parisul este un oraş drăguţ odată ce te obişnuieşti cu el.
Şi francezii sunt drăguţi odată ce te obişnuieşti cu ei.
- Ţi-e foame ? - Nu.
Reţetă de familie. Foarte gustoasă.
Cincizeci de oameni în stradă, şi nu-l puteţi găsi pe nenorocitul ăla ?
- Aţi încercat la hotelul lui ? - Nenorocitul nici n-a sunat.
"Nenorocitul nici n-a sunat."
Asta înseamnă că are un prieten în Paris, sau rude. Chiar mai bine.
- Cine a încercat în Chinatown ? - Eu. Dar e greu să fi discret.
Atunci pune-ţi o perucă şi un chimono. Nu-mi pasă cum o faci. Acum, afară. Afară !
Afară ! Îl vreau pe imbecilul ăla în biroul meu până diseară !
O, Jessica, dragostea mea.
Vino la tata. Vino.
Richard, am încercat.
Chiar am încercat. Am fost în baie numai pentru un minut.
Ştii, mă pregăteam să-mi joc rolul...
Gata să fac ce ziceam că fac, că aş vrea să fac...
Ce vroiai... eu chiar... eu chiar...
Eu chiar eram gata să fac ce trebuia... ce vroiai...
Jessica. Jessica.
Ştiu că vroiai. Ştiu, ştiu.
Venind dintr-un loc aşa liniştit ca Dakota de Nord,
trebuie să fii speriată.
- Richard, am încercat. Eu... eu... - Ştiu.
- Am încercat. Chiar am încercat. - Ştiu că aşa e.
Toată gălăgia asta. Sărăcuţa mea fetiţă de fermier.
Nu fi speriată.
Eşti cea mai bună fată pe care o am.
Şi tu ştii cum îmi tratez cea mai bună fată.
Ştiu.
Şi îţi vei ţine promisiunea ?
Promisiunea ?
Am făcut o promisiune ?
Da... Da. Ai spus că dacă o mai fac o dată,
atunci o să mă laşi să-mi iau fetiţa înapoi.
Ai spus că mă vei ajuta să obţin hârtiile să o scot afară.
Am spus asta ?
- Da. - Am spus asta, Max ?
O, da, ai spus.
Păi atunci aşa e. Doi la unu.
Cred că ai dreptate. Aşa că va trebui să te las să pleci, tu şi comoara ta.
Îţi dai seama câtă încredere trebuie să am în tine să te las să pleci aşa ?
Cu tot ce ştii ? Tot ce-ai văzut ?
Un telefon de la tine, un cuvânt, şi voi fi închis pentru restul vieţii !
N-aş face niciodată asta ! Niciodată nu te-aş lăsa !
Ştiu asta. Dacă n-aş fi avut încredere te-aş lăsa să pleci ?
- Ce face ? - Nu ştiu. Ce faci, Max ?
- Pregătesc o injecţie. - Pregăteşte o injecţie. Vrei să guşti ?
Richard, ţi-am spus că am renunţat. Ştii că am renunţat.
Nu mai vreau ! Am renunţat !
Nu-mi spui tu mie când ai de gând să renunţi ! Eu îţi spun !
Nu-mi spui tu ce vrei ! Eu îţi spun !
Cât va dura pentru o nenorocită ca tine să mă trădeze pentru o nenorocită de injecţie ?
Nu te voi trăda ! Te rog, nu !
"Nu te voi trăda" ! "Te rog, nu" !
Pune-o înapoi la lucru.
Haide. Haide.
Ieşi naibii afară. Haide. Mişcă-ţi curul.
Treceţi la lucru, animale nenorocite ! Scroafe sugătoare de p...
Joci mah-jong ?
Puţin.
Îmi place mah-jong.
Ţine mintea trează.
E greu să găseşti jucători buni pe-aici.
De aceea joc singur.
Astfel, totdeauna câştig.
Curvă !
Plec pentru cinci minute,
şi crezi că-ţi poţi parca curul tău osos pe locul meu ?
Te fut ! Vrei mai mult ?
Ea...
Mi-a spart nasul !
Haide ! Uită-te la tine !
N-am mai fost acasă de 15 ani.
Asta e ceva vreme.
- Rahat nenorocit. - Am şapte nepoţi.
Eşti o căţea nenorocită.
Da ?
Înapoi la lucru.
Şi o nepoată de 14 ani.
Aproape femeie acum.
Vrea să vină la Paris.
Merge la universitate.
Hei ! Pleacă ! Pleacă !
- Vă rog. - Nu le ştii pe femeile astea.
Spun că vor să-ţi folosească baia pentru pipi, şi în următoarea clipă te împuşcă.
Ea numai s-a rănit. Vă rog, nu-i daţi atenţie.
Mă scuzaţi.
- Pot să vă folosesc toaleta ? - Nu.
Vă rog. Eu doar... Vreau numai să fac pipi. Nu voi sta mult.
Nu !
Ok.
Stai ! Ce faci ?
Păi, dacă mă tratezi ca pe un câine, mă voi purta ca un câine.
- Voi face pipi chiar aici. - Opreşte-te !
Ok.
Acolo.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Mulţumesc mult de tot.
- Dar nimic altceva. - N-am de gând să fac nimic altceva, promit.
- Vrei să verifici ? - Nu.
- Dar grăbeşte-te. - Îmi pare rău că a trebuit să te forţez.
Doar că îmi venea atât de tare. Eu într-adevăr...
- Voi sta numai un minut. - Ok.
Sunt Lo, bucătarul. Am venit pentru comanda mea.
O ! E atât de bine.
- Câte ? - Una, două,
trei, patru...
Îţi datorez...
Nu-ţi fă griji în legătură cu plata. Vino mai târziu, ok ?
Mai târziu. Ok. Mulţumesc. Mulţumesc.
Domnişoară, trebuie să termini acum.
Minutul s-a sfârşit.
Trebuie să pleci !
Domnişoară ?
Domnişoară ? Vă rog.
Domnişoară ?
- Am dormit mult ? - Numai un minut.
Asta-i bine.
Trebuie să mă întorc la lucru.
La fiecare 15 minute ei trec cu o nenorocită de maşină, şi dacă nu-s acolo.
Doar că sunt atât de obosită. Mi-au băgat doza asta.
Oh, Doamne. Mai mănânci asta ?
- E destul de bun. Tu ai gătit-o ? - Da.
- Cu asta te ocupi ? Găteşti ? - Nu.
- Dar faci aceste chips-uri, nu ? - Unchiul meu le face.
Îmi plac acele chips-uri. Te superi ? Îmi plac cele roz.
Fiicei mele îi plac cele albastre. E culoarea ei favorită.
Domnişoară, chiar trebuie să pleci acum.
Delicios. Îmi pare rău.
Nu în fiecare zi ajung să mănânc într-un restaurant chinezesc.
Ţine.
Una pentru tine şi una pentru fetiţa ta.
Oh, Doamne. E atât de drăguţ.
Eşti prima persoană care se poartă frumos de când am venit în Paris.
Uite, eu, nu-mi place să iau lucruri de la oameni.
De obicei îmi place să plătesc în felul meu, aşa că...
poate mai târziu, dacă vrei, ştii tu...
- Fără plată ? - Nu. Mulţumesc.
N-am altă modalitate de a te răsplăti.
- Nu-ţi fă griji. - Nu sunt genul tău. Asta e ?
Nu am un gen anume.
Domnişoară ?
Îmi pare rău pentru că te-am lovit.
E în regulă. Sunt obişnuită cu asta.
Kittana într-o oră.
E la bord.
Să mergem.
Spune-mi tot.
Richard, poliţistul desemnat, a aranjat toată chestia.
- El e legătura. - Ai dovezi ?
Au înregistrat totul.
Ei spun că, ai distrus toate casetele.
În afară de una.
Dă-mi-o, cu grijă.
Problema este acum să te scoatem din ţară. Am o maşină.
Putem merge la aeroport, şi de acolo putem...
La naiba ! E sub pod !
Afară !
Blocaţi partea de nord ! Eu voi acoperi sudul !
Mişcă ! Mişcă !
Va fi asta o problemă ?
Cu un miliard cât sunt, crezi că vor simţi că lipsesc unul sau doi ?
Ambasada cere eliberarea efectelor sale personale.
Trimite-le o coroană mare de flori... cu condoleanţele mele.
Cât ar trebui să cheltui ?
Atât.
Aici sunt efectele personale ale asistentului dvs. şi aici...
sunt nişte fotografii cu eroul dvs. omorând alt cetăţean chinez...
pe pământ francez.
Sunt situaţii pentru diplomaţie şi situaţii pentru acţiune.
Diplomaţia a murit.
- Ar trebui să mergi la spital. - Ai un ac şi aţă ?
Ştii, de când mi-am început munca...
Am primit cinci tineri.
Rapizi, mândri ca tine.
Patru au murit...
ultimul chiar în braţele mele.
Înainte ca timpul meu de stat aici să se termine,
aş vrea să trimit măcar unul acasă în viaţă.
Mă voi duce după nişte bandaje şi dezinfectant pentru tine.
Bună.
- Ai nevoie de ceva ajutor ? - Nu.
Am ceva experienţă.
Ştii, cu cât chestia aia stă mai mult deschisă,
cu atât riscul de a se infecta creşte şi atunci te-ai aranjat.
Odată am avut o zgârietură pe care am ignorat-o.
Am lăsat-o pentru câteva zile.
S-a transformat într-o infecţie cu stafilococ.
În regulă !
Dar numai s-o coşi.
- Apoi trebuie să pleci. Ok ? - Da.
Nu-i place să stau afară, unchiului tău, nu ?
Nu-l condamn. În locul lui,
nici mie nu mi-ar plăcea să mă văd stând afară.
Acum, o să doară.
Crede-mă, dacă aş avea alt loc unde să stau, aş face-o.
Doar că toate locurile bune au fost luate de altele...
Nu ţi-ar veni să crezi ce afacere fac unele dintre fete.
- Ghici cât fac unele dintre ele într-o zi. - Nu ştiu.
- Hai, ghiceşte. - Nu pot.
- Sigur că poţi. Alege un număr. - Cinci.
Cinci ? Ce zici de 25 ?
25 ?
Ăsta-i recordul. Dar cel puţin 15.
- Poţi crede asta ? - Nu.
Da. Eu ? Sunt norocoasă dacă pot să fac cinci într-o săptămână.
- Ai fost vreodată cu o târfă ? - Nu.
- Nici măcar o dată ? - Nu.
- Eşti homo ? - Nu.
N-ar fi nimic dacă-i fi. Cred că oricine ar trebui să fie ceea ce vrea să fie...
- Şi să o facă cu cine vor. - Nu sunt homo !
Tot ce vreau să spun e că, nu am nimic cu nimeni de genul ăsta.
- Ai terminat ? - Da, da.
Gata.
Asta e. Eşti ca nou.
O, Doamne. Uită-te la cicatricea asta. Lasă-mă să văd.
Sunt bine. Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult.
Ai făcut o treabă foarte bună.
Obişnuiam să cos porci. Asta era specialitatea mea.
Aveam o scroafă mare de tot, şi s-a tăiat în sârmă ghimpată când...
încerca să ajungă de partea cealaltă a gardului la nişte mere.
Vei sta mult timp pe-aici ?
Nu. Mă duc acasă imediat ce îmi termin treaba.
Şi atunci, cu ce te ocupi.
- Dacă nu te deranjează să întreb ? - Creveţi.
O, da. Cam agresivi creveţii.
Ar trebui să fii probabil mai atent.
- N-ai soţie ? - Nu.
N-ai întâlnit fata potrivită, pariez.
- Aşa-i ? - Cu munca mea e greu să întâlneşti vreo fată.
Ceva interes pentru o târfă ex-narcomană...
care ştie a găti, face curat, coase şi căreia îi place mâncarea chinezească ?
Nu, mulţumesc.
Glumeam.
Hei, uite.
Vezi ? Fetiţa mea.
- Îngeraşul meu. Dulce, nu ? - Da.
De ce faci această... muncă ?
Păi...
A fost tipul ăsta, şi,
l-am întâlnit după ce am avut copilul.
Şi de unde vin eu, fetele fără soţ nu au copii.
Şi dacă au, e un pic cam greu pentru ele.
Şi, oricum, tipul ăsta pe care l-am întâlnit, e francez.
E chiar mişto cu accentul ăla grozav...
şi întotdeauna vorbea despre artă, literatură, filme şi orice.
Şi când eşti, ştii tu...
Când eşti tânăr şi disperat cu adevărat, ştii, acest...
... acest tip chiar ştia, vreau să spun, ştia să vorbească. Ştii ?
Şi aşa... nu ştiu.
Următorul lucru pe care-l ştii, e că eşti pe stradă.
Păi de ce nu te laşi... pur şi simplu ?
E un pic mai complicat decât atât.
Ce vrei să spui ?
Probabil ar trebui să mă întorc. Ne vedem mai târziu.
Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine.
- Lupo ! - Exersezi broderia pe clienţi ?
Nu, nu, el nu...
Lupo, el doar... Avea o tăietură la mână.
M-am gândit că a chemat medicul, şi a rămas blocat în trafic,
şi atunci când clienţii nu pot să vină, şi eu nu pot să stau pe locul meu,
şi nu pot să fac bani pentru tine,
atunci m-am gândit că dacă mi-ar lua doar cinci minute, atunci...
Înapoi la muncă.
Lupo, el n-are nimic de-a face cu...
Am spus, treci înapoi la lucru !
Scuzaţi-mă !
Îmi pare rău că intervin în afacerea dvs.
Dar aş aprecia cu adevărat...
dacă...
n-aţi mai face asta.
Micuţa statuie vorbeşte.
Ştii, nu-mi pasă dacă i-ai tras-o, sau ţi-a supt-o.
Tot i-ai folosit timpul, şi timpul ei sunt banii mei.
Ai ţinut-o ocupată 20 de minute.
- Ştii care e tariful pentru 20 de minute ? - Nu.
Cinci sute de franci.
Ah ! Cinci pentru timpul ei, şi acum cinci pentru al meu.
Genul meu de client.
Lupo, ar trebui să ne întoarcem...
Bună, Max ?
Futui !
Ce s-a întâmplat ?
Jos !
Futui !
Ah ! La naiba !
O, Doamne !
O, Doamne ! O, Doamne !
Ce ne facem ? Ce ne facem ?
Îi respectăm dorinţa.
Ascultă.
Cu cât îmi ascunzi informaţii despre acest psihopat pe care l-aţi trimis,
cu atât în oraşul meu se va vărsa mai mult sânge nevinovat.
Vă asigur, inspectore, că nu ascundem nici o informaţie de dvs.
Bine.
- Ce ne facem acum ? - Nu ştiu.
- Nu pot merge pe străzi toată noaptea. - Mersul mă ajută să gândesc.
- Mersul îmi răneşte picioarele. - Atunci du-te acasă.
O, pur şi simplu. Mai întâi mă bagi în mizeria asta,
şi apoi credi că poţi să scapi de mine pur şi simplu.
Eu te-am băgat în mizeria asta ?
Tu ai fost cea care ai venit în magazin să faci pipi.
Tu ai fost cea care s-a oferit să mă coasă.
N-am cerut nimic !
Am cerut doar să fiu lăsat în pace.
O, da, ăsta eşti tu... n-ai nevoie de nimic şi de nimeni.
Te ai doar pe tine şi munca ta stupidă de a vinde chips-uri de creveţi.
Nu vând chips-uri.
Da, mi-am închipuit. Adică, sunt proastă, dar nu chiar aşa.
- Sunt poliţist. - Iar eu Moş Crăciun.
Cine e Moş Crăciun ?
Un grăsan, îmbrăcat în roşu, care zboară cu reni ?
Iisuse, Doamne, nu ştii nimic ?
Du-mă aici.
De ce vrei să mergi acolo ?
E cel mai bun lucru care-l pot face.
Când îţi pierzi direcţia te întorci la început.
Început ? Începutul cui ?
Munca mea. Ieri seară.
Tu ai fost acolo ieri seară ?
Lucram cu poliţistul francez.
- Richard ? - Îl cunoşti ?
Da. Şi eu am fost acolo.
Roşcata.
Da. Nu, era o perucă. Era..
- Haide. - Aşteaptă un pic !
Acum o secundă de-abia aşteptai să scapi de mine.
Tu eşti dovada mea.
Te voi duce la ambasadă, şi le vei spune totul.
Nu, nu. Sunt deja băgată până-n gât. Nu voi fi martorul tău.
Eşti singura care mă poate salva.
Nu asculţi ?
Richard o are pe fetiţa mea.
Dar nu te gândeşti la asta, nu ? Nu !
Nu te gândeşti la ce se va întâmpla cu ea, şi cu mine.
Bine-nţeles că nu ! Te gândeşti doar la munca ta.
E tot ce contează pentru tine, fiindcă e tot ce ai în viaţa ta de poliţist.
Îl dobori pe Richard, şi va lăsa loc pentru un alt bastard,
unul pentru care ne vom ruga să fie mai puţin bastard decât cel dinainte.
Şi asta-i realitatea !
Poate nu e realitatea ta, dar e a mea în fiecare zi, 24 cu 7.
Şi nu e nimeni, tu sau altcineva care să o poată schimba.
Aşteaptă.
Dacă îţi aduc fata înapoi, mă vei ajuta ?
Eu... eu... Sunt cam zdruncinată acum.
Guvernul meu te va proteja. Ei îţi vor oferi siguranţă departe de-aici.
Departe unde ? În China ?
Adică, îmi plac chips-urile, dar nu, mulţumesc.
Ascultă-mă.
Ştiu că ai avut ceva experienţe rele cu încrederea în oameni.
Dar dacă îţi dau cuvântul meu,
vei fi în siguranţă.
Da, dle. ministru.
Facem tot ce putem, dle. ministru.
Dar nu suntem magicieni care să scoată criminali din pălării ca pe iepuri,
în special unul care e antrenat, ca acesta.
Sunt doar un poliţist care încearcă să-şi facă meseria. Da.
Vă voi suna eu mai târziu.
Richard ! Doamne, Richard ! Nu îţi va veni să crezi asta.
Încearcă-mă.
Eu... chinezul ăla mic şi nebun...
Lupo a găsit locul perfect, doar că mirosea a creveţi.
Şi cum pot să găsesc vreun client când miros ca un crevete ?
Şi oricum, încercam să lucrez, când Max şi Lupo au apărut.
Au intrat în magazin, şi următorul lucru care-l ştiu,
micuţul ăla nenorocit a luat-o razna, şi... adică...
Max a încercat să mă protejeze, şi chinezul i-a omorât pe amândoi.
Te cred.
Şi apoi ?
Şi apoi m-a luat ostatecă.
M-a făcut să car chestiile astea, şi m-a târât tot drumul până la biserica aia.
Ştii tu, biserica mare din vârful dealului ?
Şi atunci... Ştii tu... M-a făcut...
să-l ajut să facă acele lucruri ciudăţenii cu tămâie şi pijamale.
- Şi de fiecare dată când încercam să fug... - Te oprea ?
Da.
Ştii... Ştii, filmele alea...
cu chinezul ăla care tot timpul lovea şi zbiera.
- S-a folosit de kung fu să te bată ? - Da. Da.
Aşa a făcut. Uite.
Şi m-a făcut să merg la restaurantul ăla unde mânca chestia aia lipicioasă...
cu ciudăţenii în ea, ştii tu, cum sunt melcii sau picioarele de broască şi...
Atunci ai scăpat prin fereastra de la baie ?
- Când a adormit. - În restaurant ?
El... Da.
Richard.
Te rog, nu fă asta.
Crezi că mai e acolo în restaurant ?
Păi, a băut multe beri. De aceea am venit.
Fiindcă mă gândeam că aş putea să te ajut...
Ce ?
Ţi-aş putea arăta unde e.
Nu eşti prea obosită ?
O, da, fii sigur. Aş putea dormi o săptămână.
Dar, nu ştiu. Eu...
Vrei să vin ?
Nu ştiu. Ce crezi ?
Cred... că ar trebui să vin.
Cred că ar trebui să rămâi.
Ok. E la Mandarin în Belville.
Dar voi face tot ce vrei. Adică, eu doar...
Vreau doar să ai încredere în mine.
Am încredere în tine.
Stai ! Stai !
Şi dacă descopăr că nu pot să am, ştiu unde să te găsesc.
Cum rămâne cu fetiţa mea ?
E în siguranţă, ca şi mămica ei.
Păzeşte-o.
Şi, ce trebuie să facă o fată să primească mâncare aici ?
Ok. Ok.
Stai un pic. Ce crezi, că sunt proasta satului ?
Nu. Mai întâi îmi aduci sandwich-ul,
şi apoi îţi dau desertul.
- Nu fă asta ! - O ai ?
Nu, totdeauna îmi place să mă plimb legată la mâini
de o ţeavă de calorifer cu o ţestoasă drept companie.
Deci n-o ai.
Eşti tipic tu, sau sunteţi toţi poliţiştii, fără pic de simţ al umorului ?
Asta te va ajuta ?
Relaxează-ţi braţul.
Nu-l pot relaxa mai mult. Haide, ştii cum e cu cătuşele.
Sigur le ai pe toate ?
Târgul era să-ţi aduc toate casetele din biroul lui.
Vrei să ajungem la înţelegerea noastră sau ce ?
Asculţi ?
- Nu, nu. Fără ace. - Fără ace. Nu.
- Cum faci asta ? - Magie chineză.
- Să mergem la ambasadă. - Nu.
Prima dată luăm fetiţa.
Nu, mai întâi la ambasadă, apoi mă duc să-ţi aduc fetiţa.
Rahat ! Nu voi sta undeva în siguranţă în timp ce copilul meu e în pericol,
Aşa că las-o baltă !
Pe unde ?
A evadat ?
Cum adică a evadat ?
Cum a putut să scape ?
E aici.
Ne vedem prin preajmă.
Ce e locul ăsta ?
E un orfelinat.
- Te superi ? - Ce ?
Rahat.
O, haide.
Aici e. Secţiunea "B," patul 13.
Ok.
Ce nu-i bine ?
Nu ştiu. Cred că sunt un pic nervoasă.
Adică, n-am văzut-o de aproape un an.
Atunci n-o fă să aştepte.
Dă-i drumul.
- Eşti în regulă ? - Nu cred.
Cineva să mă ajute !
Aici, scumpo.
Asta-i pentru băieţi. Nu aveţi nişte păpuşi ?
Toate păpuşile mele lucrează.
Am avut o ţestoasă, dar mama ta mi-a luat-o.
Când o voi vedea pe mămica mea ?
Curând, dragă.
Foarte curând.
Fetiţa mea ?
Calmează-te. Totul va fi ok.
Dar fetiţa mea e la el.
Şi noi îl avem la mână.
Nu-ţi fă griji. Totul va fi bine.
Nu. Nu înţelegi.
Viaţa mea nu e vreun basm.
Viaţa mea e un iad.
Richard e diavolul,
şi o are pe fetiţa mea, şi o va omorî,
şi apoi mă va omorî pe mine.
Şi apoi va găsi o cale să acopere totul.
Greşeşti. Îl vor aresta,
şi vor avea grijă de tine şi fetiţa ta.
"Ei" ? "Ei" ?
Nu dau nici doi bani pe ei.
N-am încredere în ei.
Eu am crezut în tine.
Pentru prima dată în... Doamne, de nu ştiu când, din-totdeauna.
Nu ştiu de ce mă încred în cineva.
Mi-ai promis că vei avea grijă de ea.
Da.
Eşti obosit. Cred că ar trebui să dormi.
- Alo ? - Vreau copilul.
- Vreau caseta. - Am dat caseta guvernului meu.
- Ei vor şti ce să facă cu ea. - Greşită mişcare, Johnny Boy.
Acum, când copilul nu are nici o valoare,
ce mă voi face cu el ?
E prea tânără să muncească.
Poate nu.
- Ce crezi ? - Cred că ar trebui să vii la fereastră.
Acum ştiu unde eşti. Vin sus.
Vine sus.
Hei, dle.
Sună alarma !
Luptă !
Haide ! Haide ! Scoate-i pe ăştia afară !
Mişcă ! Mişcă ! Ăsta nu e un exerciţiu !
Dă-i drumul acum !
Johnny, Johnny, sunt dezamăgit de tine.
Să vii la Paris pentru prima oară, şi în loc să te distrezi,
faci toată tevatura asta fără nici un folos.
- Nu-mi place să mă plictisesc. - Nici mie.
Şi chiar acum te găsesc foarte plictisitor !
Stai !
Faci o mare greşeală.
- Ah, chiar ? - În secunda...
care-ţi trebuie ca să o ucizi...
Voi avea tot timpul necesar ca să te ucid.
Te-am făcut.
Da, aşa-i,
Dar şi eu pe tine.
Isabel ?
Sunt un prieten al mămicii tale.
Poţi să aştepţi afară ?
Ok.
La revedere, domnule.
Ce mi-ai făcut ?
Ţi-am pus un ac în gât.
- Atât ? - Într-un anumit punct, foarte interzis.
Se cheamă: "Sărutul Dragonului."
Pupă-mă-n cur !
Sângele din tot corpul se duce în cap.
Se opreşte acolo, nu mai coboară.
Dar curând îţi va ieşi afară prin nas,
urechi, chiar şi prin ochi.
Şi atunci... vei muri, în chinuri.
Eşti chiar isteţ, Johnny Boy.
Numele meu nu e Johnny.
- Am dormit mult ? - Numai un minut.
Fetiţa mea ?
DVD RETAIL SUBTITLE BodyGuards @ Opensubtitles.org