1972. Turneul de şah internaţional din Washington.
MUTĂRILE CAVALERULUI
Subtitrare creată de r00tTM
Resincronizare, corecţie: okid
Şah!
Fiul dvs. prezintă o sensibilitate, o dorinţă de a câştiga formidabilă...
Nu-mi pot permite să-l ţin aici o veşnicie.
O să-l ţinem aici peste noapte. Apoi o să-l vadă un psiholog.
Ştiam că asta se va întâmpla. Maică-sa n-a fost prea strictă cu el.
Stă toată ziua beată în pat şi băiatul face ce vrea el.
Păi, după ce va fi eliberat, este vital să fie ţinut sub supraveghere.
Cel mai important, în timpul tratamentului, e că n-are voie la niciun campionat de şah.
Am o nevastă beată şi un fiu nebun!
Nu mai am nevoie de toate rahaturile astea!
Sunteţi nebuni! Amândoi!
Ajută-mă...
Ne aflăm la sfârşitul celei de-a două săptămâni din turneul de şah.
Fiecare jucător va juca cu celălalt de minim trei ori
iar câştigătorul va juca pentru titlul mondial anul viitor. Dar
marea surpriză este întoarcerea lui Peter Sanderson, ce părăsise iniţial turneul.
Marele maestru european a stupefiat publicul acum 3 ani,
când a părăsit Turneul Mondial de Şah
deşi mai avea de jucat doar 2 partide. A abandonat meciul cu Victor Iurilivitch,
care este cu 2 partide în urma lui Sanderson în acest turneu.
Felicitări, domnule Sanderson.
Mulţumesc, d-ră Rutlege.
- Programul dumneavoastră de mâine. - Tată!
Felicitări, tată.
Mulţumesc, draga mea. Fanul meu.
Ai jucat Deschiderea Engleză. Lutz nu face asta. A deschis primul său joc cu ea.
Ştia că o cunoşti.
Am improvizat.
O variantă, da... Cu toate acestea, trebuie să fie unică.
Sunt sigur că te-ai gândit tu la ceva.
Bineînţeles.
Tu ai mutat calul.
Nebunul ia nebunul. Pionul ia... pionul.
Tu ai avantaj.
Cu excelenta ta mutare cu nebunul, este terminat.
Este un joc bun, dar riscant.
Nu câştigi dacă joci sigur, Peter.
Tată!
Hei, de ce nu dormi?
Nu pot să dorm. Patul meu scârţâie.
Nu ţi-ai luat păturica, nu-i aşa?
N-are nici o legătură cu asta.
- Vrei să dorm cu tine la noapte? - Bine.
Vorbim mai târziu.
Jeremy, cheamă pe cineva să mă ia mâine.
Sigur.
- Alo! - Debi?
- Da. - Eu sunt. Am uitat ceva.
Îmi pare rău că te-am scos din oraş, dar avem o mare problemă.
Spune!
Debi Rutlege. Femeie albă, 24 ani.
S-a cazat la hotelul "Four Oaks". A fost găsită de un vecin.
Este de prin zonă?
Nu, s-a mutat aici cu 4 luni în urmă, din Portland.
Ce naiba se întâmplă aici?
D-lor, asta nu e petrecere. Toţi cei care n-au ce căuta aici să iasă imediat!
- Da, domnule! - Acum!
Am venit tocmai din oraş ca să văd asta.
"Nu uita."
Ce-ai găsit, Nolan?
Nu sunt semne de intrare forţată. Cred că ea i-a deschis.
De cât timp e moartă?
6...8 ore maxim.
Cauza morţii?
Crezi că cel care a făcut asta a vrut să pară o sinucidere?
Nu. A fost foarte atent cum i-a tăiat venele.
După cum văd eu lucrurile,
a legat-o, i-a tăiat venele, şi apoi a privit-o cum îşi dă sufletul.
Dar este ceva mai important.
Ce nu e în regulă la imaginea asta?
Nu este sânge. Unde naiba e sângele?
Bingo!
D-na Rutlege avea vreun prieten?
Cred că da.
Cum adică credeţi?
Ştiu că a avut companie aseară. Un bărbat.
- De unde ştiţi asta? - Dormitorul ei e lipit de al meu.
Pereţii sunt subţiri. I-am auzit.
Ce vreţi să spuneţi, d-nă? Şi-o trăgeau?
Făceau sex, da.
Nu am ascultat intenţionat, dar pereţii sunt foarte subţiri.
Înţeleg. Mulţumim foarte mult.
Mai întâi, vreau să spun că unii dintre noi n-am avut ocazia să ne cunoaştem
de când am preluat secţia de la căpitanul Waters, luna trecută.
Mulţi cred că sunt un intrus
care a preluat o slujbă ce ar fi trebuit să-i revină unui localnic...
dar aşa s-a întâmplat.
Puteţi să vă plângeţi cât vreţi,
dar veţi respecta regulile departamentului. Asta înseamnă că data viitoare când
un poliţist se ocupă de o crimă, vreau să sigileze locul crimei
şi nu intră nimeni acolo, în afară de detectivul Wagner şi de mine.
- Este clar? - Da, domnule.
De asemenea...
nu vreau să se audă nimic de mesajul de pe perete sau de sânge.
Nimic.
- Ai aflat ceva? - Nu prea multe.
Nu cred că a fost violată. Nu sunt echimoze sau alte traume ale pelvisului.
- Şi spermă? - Nu există.
- Amprente? - Nici amprente.
- Numai ale ei? - Nu, Frank.
Nici o amprentă.
Da?
- Domnul Sanderson? - Aha.
Eu sunt Frank Sedman, iar el este detectivul Wagner, de la poliţie.
- Nu ştiu dacă aţi auzit... - O, despre d-ra Rutlege. Am auzit.
Putem intra?
- Desigur. - Mulţumim.
- Sper că nu deranjăm. - Nu.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Putem discuta singuri? - Eu plec, domnilor...
- Mi-a părut bine. - Şi nouă, domnule.
Mulţumim. Văd că sunteţi ocupat, deci o să trec direct la subiect.
- Cât de bine o cunoşteaţi pe Debi Rutlege? - Doar ne salutam.
- Ce înseamnă asta? - Nu înţeleg.
Unii oameni spun că eraţi... prieteni.
Turneele de şah pot fi plictisitoare. Oamenii au mult timp liber
şi le place să bârfească.
Ce aţi făcut aseară?
Am jucat cu Gregory Lutz.
Da. Aţi câştigat două partide. Aţi plecat de la sală la 20:45. Ce-aţi făcut după aceea?
M-am întors în camera mea şi... am făcut o plimbare.
- Singur? - Bineînţeles.
Desigur.
Am aici lista convorbirilor de la hotel către camera dumneavoastră.
Şi am remarcat una la 21:04, de la Debi:
"Te rog să mă suni acasă".
M-a sunat să-mi spună programul pentru mâine.
Înţeleg. E ciudat că spuneţi că e...
doar o cunoştinţă,
dar spune s-o sunaţi acasă şi nu vă lasă numărul.
Ceea ce înseamnă că deja îl ştiaţi.
L-am luat din lista de telefoane a turneului.
Debi Rutlege nu este trecută.
Asta pentru că aţi căutat în lista generală.
În lista de jucători, apare toată lumea care are legătură cu turneul.
Se pare că avem o problemă aici.
Serios? Ce fel de problemă?
Cred că minţiţi.
Asta ar fi problema.
Ce vreţi să spuneţi?
Nu vrem să spunem nimic. Încercam doar să stabilim nişte conexiuni.
Asta e tot.
Mulţumim.
Cu plăcere.
Ce părere ai?
Are răspunsuri la orice, dar nu are alibi.
Crezi că e vinovat?
Nu ştiu, dar ai dreptate într-o privinţă:
minte.
Vreau alt scaun. Ăsta m-a nenorocit ieri.
Iar piesele de pe tablă se mişcă prea încet. Îmi distrag atenţia.
Se vor mişca mai repede.
D-le mare maestru Sanderson, mai sunt cinci jucători.
Dacă am accepta toate doleanţele...
Nu cer nimic special, ci doar să mă pot concentra.
David?
Nici o problemă. Trebuie doar să reglăm timpul de răspuns.
Poţi să faci să nu mai alunece pe tablă?
Dacă fac asta, publicul nu va mai putea urmări mutarea.
Bine. Atunci să se mişte mai repede.
Ok.
Da. Asta e destul de bine.
Parcă ai fi un copil superstiţios, Peter.
Ce urmează acum? Tămâie şi mătănii?
D-le mare maestru Lutz, veţi sta aici la următoarea partidă.
Nu... Nu pot să stau aici. Trebuie să stau cu faţa la nord.
Puterea mea vine de la nord.
Bună, Peter!
Bună, Victor!
Ai jucat un meci interesant aseară.
Deşi sacrificiul turnului tău la E4
a fost mutarea mea din meciul împotriva lui Valsney, în 1982.
Mă bucur că te-a ajutat.
Eşti cu două puncte în urmă. Ai emoţii?
Nu am niciodată emoţii.
Oricum, vei ceda.
Nu de data asta.
Atunci, de data asta, trebuie să rămâi până la sfârşitul meciului, nu?
Voi fi aici.
- Gata? - Da.
- Eşti sigură? - Da.
Ce faci?
Tată...
Cine ţi-a spus asta?
Doamna Lutz.
A spus doar că dl. Lutz merge la un medium,
să contacteze marii maeştrii din lumea spiritelor.
A contactat vreunul?
Nu, dar a contactat un campion de echitaţie pentru ponei.
D-le Sanderson...? Vă caută cineva la telefon.
Mulţumesc.
Alo, Peter.
Cine e?
Cineva care va deveni o parte importantă din viaţa ta.
Vreau să jucăm un joc.
Ascultă, n-am timp pentru asta.
Ai avut timp pentru Debi.
Ce?
Fii fără griji. Ţi-am şters toate amprentele.
Ce este, tată?
Nimic.
Să mergem!
D-le Sanderson? Aveţi un mesaj.
Jocul a început. Te sun mâine la 11:00.
Faceţi-mi legătura cu poliţia.
De ce nu ne-aţi spus mai devreme că aţi fost acolo?
Nu ştiu. Mă temeam de interogatorii lungi. Nu-mi permit să pierd un joc.
N-am vrea ca moartea cuiva să vă deranjeze jocul.
Ce relaţie aveaţi cu ea?
- Una ocazională. - Ocazională?!
V-o trăgeaţi, nu?
Nu era ceva serios. Care e problema dvs.?
Tu eşti. Nu-mi placi.
Bine. Să nu mă inviţi în oraş.
Nu-ţi fie teamă, n-am s-o fac. Văd cum sfârşesc întâlnirile tale.
Terminaţi! Amândoi!
E chiar prea convenabil.
Asta ce trebuie să însemne?
Înseamnă că dacă aş fi ucigaşul şi aş crede că poliţia e pe urmele mele,
aş putea inventa ceva ca să-i derutez.
E o nebunie. De ce aş face asta?
Îţi plac jocurile, nu?
Ascultă. A spus la telefon că suna mâine la 11:00.
De ce nu veniţi să ascultaţi singuri?
Nu-ţi face griji. O să venim. Poţi fi sigur de asta.
Institutul de Psihologie Roxbridge
Trebuie să înţelegeţi...
nu e domeniul meu.
Nici al meu, dar tipul ăsta e nebun.
Cu asta vă ocupaţi, d-le doctor. Cu nebunii, nu?
Mă ocup de oameni cu probleme.
Sunt multe tipuri de probleme.
Nu avem posibilitatea să apelăm la un psiholog din afară, dr. Fulton.
Acceptăm orice.
Îşi îndeplineşte o fantezie. E un om foarte deranjat.
Serios?
Poate cineva atât de deranjat să pară un om normal, dr. Fulton?
Desigur.
Bine. Avem un suspect, dar nu şi dovezi.
Dacă îl vedeţi, vă puteţi da seama?
De ce anume?
Dacă e nebun.
Dacă e deranjat.
Poate, dar nu neapărat.
Dar singurul lucru pe care vi-l pot spune cu certitudine
este că va ucide din nou.
Oh, îmi pare rău. Credeam că este liber.
E în regulă.
- Participi la turneu? - Aha.
- Eşti unul din jucători? - Da.
Am vrut dintotdeauna să învăţ să joc şah. Mi se pare un joc foarte complicat.
Nu. Nu este chiar aşa.
Îţi urmăreşti scopul.
Tot ce-ţi stă în cale sunt obstacole şi trebuie să le distrugi.
Sună foarte violent.
Şahul reflectă viaţa. Viaţa e violentă.
Cei puternici câştigă, iar cei slabi pierd.
Ţie îţi place să fii cel puternic?
Dacă întrebi dacă mă pasionează munca mea, răspunsul este da.
Fără pasiune, nimic nu ne mişcă.
Tu ce pasiune ai?
Este o întrebare foarte intimă.
Înţeleg. Va fi o conversaţie foarte politicoasă.
Credeam că a deschide prea repede este o greşeală fatală la şah.
Este.
Întotdeauna deschizi repede?
Vorbim despre mine sau despre şah?
Despre tine.
Depinde de adversar.
Sper că îţi vei aminti şi mâine când vei juca cu Krikorian.
Cred că am stat de-ajuns.
Este prea cald pentru tine?
Cine eşti? Reporter sau poliţist?
Am venit doar să fac saună.
Şi cât de departe erai dispusă să mergi mai exact?
Ei bine?
Ce anume? Ţi-am spus că e o prostie.
Nu poţi afla totul despre cineva în doar câteva minute.
Nu ţi-a făcut nici o impresie?
Sunt psiholog, nu medium. Despre ce este vorba?
Ce v-a spus dr. Fulton?
Că voiaţi să vorbească cineva de la institut cu Sanderson despre un caz.
- Ce-a făcut? - Nu suntem siguri.
- Ce credeţi că a făcut? - Poate fi suspect de crimă.
Fata care a fost ucisă azi-noapte?
M-aţi pus în pericol şi nici măcar nu m-aţi avertizat?
Ei au venit să-mi ceară ajutorul. Ce era să fac?
Putea să fii sincer cu mine. Doar suntem colaboratori.
Trebuia să pot avea încredere în dvs.
Hei, Sanderson n-ar fi vorbit cu el. Pe lângă asta, eşti tânără, atrăgătoare...
Tipul ar putea fi un psihopat.
A ieşit bine, nu?
Du-te dracului!
- Am câştigat. - Felicitări!
Este ora 11:06.
Bună, Kathy!
Mulţumim că ai venit.
D-le Sanderson, dr. Sheppard e psiholog şi ne ajută.
Ne-am întâlnit deja, nu-i aşa, doctore?
Înţeleg că încă mai ai probleme cu deschiderile.
Ţine-l cât mai mult la telefon. Nu-l enerva.
Bună, Peter!
O secundă.
Eşti un amator, Peter.
Mă surprinde că foloseşti o tehnică atât de transparentă.
Nu sunt un idiot. Nu te purta cu mine ca şi cum aş fi.
Te voi suna în fiecare zi,
timp de un minut: fie că mă pui pe aşteptare, fie că vorbeşti.
Eşti gata de joc?
Da.
De ce ai ucis-o pe Debi Rutlege?
Ca să-ţi atrag atenţia.
Dar cuvintele "Nu uita." de pe perete?
De asta va trebui să-ţi dai seama singur.
Serios, Peter, nu te poţi aştepta să-ţi răspund la întrebări directe.
De ce nu?
Nu vrei să gândeşti.
De aceea voi câştiga. Am deja două puncte în plus.
Poftim?
Am mai ucis pe cineva aseară. Puteai s-o salvezi,
dar tu n-ai vrut să joci.
Unde e?
O vei găsi.
Dacă vrei să-mi spui ceva, spune-mi odată!
Unde e, nenorocitule?
Detectiv Wagner...
va trebui să ieşi de pe fir şi să revii la echipamentul tău de supraveghere.
Dacă voiam să joc cu un idiot, te-aş fi sunat pe tine.
Presupun că vrei să ştii pe cine voi ucide diseară, Peter.
Doar nu ne vei spune asta.
Micul Willie Winkie fuge prin oraş
în sus şi-n jos, în pijama,
intrând pe fereastra
de la capătul străzii d-rei Emma.
Dumnezeul ei a plecat de acasă,
pentru ca ea şi cu mine să ne putem întâlni.
De ce naiba ai luat telefonul?
Scuze...
- Ai reuşit? - Nu.
Am avea mai multe şanse dacă ne-am conecta din centrală.
Bine.
Mulţumim, d-le Sanderson. Kathy...
Vreţi să merg cu voi? Poate vă pot ajuta.
Nu. De aici ne ocupăm noi.
Trebuia să te faci actor, Frank. Venele care îţi ieşeau în relief au fost grozave.
Nu te-ai supărat pe el că a luat telefonul?
Nu, voiam să vedem dacă e cineva la celălalt capăt.
- Dar l-am auzit toţi. - Putea fi o înregistrare făcută chiar de el.
FBI-ul nu are nimic asemănător cu tipul ăsta.
Cred că e prima oară când comite crime, Frank.
Sună poliţia statală. Dacă n-a ucis în afara statului, nu apare în arhiva FBI.
Nolan!
Le lipeşte gura cu bandă adezivă. Am găsit urmă de adeziv în jurul gurii victimei.
Le facem analiza chimică, dar probabil e doar o bandă obişnuită cumpărată de la magazin.
Bine. Vom verifica.
Acum, rujul pe care îl foloseşte e interesant.
De ce?
Pentru că compania care îl producea a dat faliment acum 16 ani.
Dar sângele?
Nici o picătură.
Poate că lucrează la Crucea Roşie.
Kathy.
Faptul că vede totul ca pe un joc,
îmi sugerează că vrea să-şi demonstreze superioritatea.
Iar modul de a ucide arată nevoia de a-şi controla total victimele.
Dar felul în care i-a aranjat corpul?
Sugerează că interpretează o fantezie.
Ucigaşii dornici de control visează de obicei la acţiunile lor,
cu mult timp înainte să le pună în aplicare.
Odată ce devin realitate, ajung la o stare de euforie,
şi de obicei, repetă piesa, ca să-şi susţină sentimentele.
Tot ce pot să vă spun, din tot ce-am citit despre criminalii în serie,
e că nu am auzit de niciunul care să se mişte atât de repede.
De parcă jocul conduce la crimă, şi nu invers.
Altceva?
Da. De ce să-şi deghizeze vocea, dacă nu i-o ştie nimeni?
La asta mă gândeam şi eu. Trebuie să fie un localnic.
De ce îl sună pe Sanderson?
E un as al şahului. Cu cine să joace mai bine?
Încă ai o problemă cu asta?
Da, am.
Am o presimţire despre tipul ăsta, că-şi bate joc de noi.
Îţi spun că se joacă cu noi, Frank.
Cred că ar trebui să-l implicăm şi pe Sanderson.
Trebuie să fie un motiv pentru care îl sună criminalul.
- Nici vorbă! - D-le căpitan, am găsit-o.
"Până la urmă"
Încearcă să-mi controleze gândurile.
Folie de aluminiu. Respinge razele gândurilor.
Foarte drăguţ.
Nu au putut dezlega ghicitoarea.
Credeai că va fi uşor? Crezi că-ţi va da totul mură-n gură?
Avem nevoie de ajutorul tău.
Păi mi-am oferit dimineaţă ajutorul. Sedman m-a refuzat.
Dar tu eşti cheia. Cu tine vrea să joace.
Nu pot acum. Am de jucat o partidă.
O tânără ar putea fi moartă până la sfârşitul acestei partide.
- Ar putea fi moartă chiar acum. - Şi dacă nu este?
Nu-mi vine să cred! Care sunt priorităţile tale?
E nevoie să te gândeşti ce alegi, între un joc de şah şi viaţa cuiva?
Fata care a fost ucisă aseară avea 21 de ani.
I-a aruncat corpul ca pe un sac de gunoi!
Domnilor...
Scuză-mă!
"Răzbunarea"
La fel ca celelalte?
Da.
Asta face SPACE.
Bună dimineaţa.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Tati!
- Este vreo problemă? - Iar s-a stricat computerul.
- Este ceva grav? - Nu. L-am reparat.
Am pus şi câteva jocuri pentru fiica dvs. Sper că nu vă deranjează.
Sigur că nu. Le voi juca şi eu. Glumeam.
Trebuie să ajung în camera lui Lutz acum.
Crede că i-a umblat cineva la computer şi emite raze gamma,
ca să-i controleze mintea.
Ne vedem mai târziu!
- Spune-i ceva lui David! - David!
Da.
- Mulţumesc! - Cu plăcere.
Eşti gata?
Pentru ce?
Mi-ai spus că mă duci la Seattle azi.
Îmi pare rău, draga mea, dar nu pot azi.
Dar ai promis!
Scumpo, îmi pare rău...
- Nu acum, te rog. - Ba da, acum.
Să nu faci cu Erica aşa cum ai făcut cu soţia ta!
N-o amesteca pe ea!
De ce nu? E adevărat, nu? Te-am văzut cum ai îndepărtat-o.
Am stat atunci şi n-am spus nimic, dar nu şi de data asta.
De data asta, voi spune ce am de spus.
Eşti aici să mă antrenezi la şah, nu în viaţă!
Ai ridicat vocea la mine? Tu?
Crezi că-mi poţi vorbi aşa, doar pentru că ai câştigat câteva titluri?
Îmi cer scuze!
Peter, îmi eşti ca un fiu.
Mă doare să văd că pierzi atâtea în viaţă.
Pe aici a intrat. Am găsit fibre pe pervaz,
probabil din îmbrăcămintea care s-a agăţat atunci când s-a căţărat.
Voi şti mai multe după ce le pun la microscop, dacă am succes.
Andy, stinge lumina.
E o urmă de pantof bărbătesc,
cam vechi, după cum arată. Măsura 41-42, poate chiar 44.
Ce-i asta?
Nu ştiu,
se pare că e o tăietură în talpă.
Cred că Fulton avea dreptate. Tipul ăsta nu se va opri.
Acum a prins gustul.
Ai grijă ca Brooks să aibă tot ce-i trebuie pentru următorul telefon.
Fără scuze, de data asta!
Bine.
Fă doar ce ţi-am spus să faci.
Te sunt eu mai târziu.
- Hei, bună dimineaţa, Frank! - Bună dimineaţa, d-nă primar!
Eram prin apropiere şi m-am gândit să trec pe aici.
Frumos.
- Am auzit că s-a mai comis o crimă, Frank. - Da.
- Aţi descoperit ceva nou? - Încă nu.
Lumea e speriată, Frank.
Ştiu asta.
Ştii că 70% din economia insulei se bazează pe turism?
În acest weekend, încasările de la feribot au scăzut cu 30%.
Nivelul de ocupare a hotelurilor este cu 20% mai mic.
Lumea nu mai vine pe aici, Frank.
Avem o problemă majoră. Una care ar putea periclita serios
stabilitatea financiară a comunităţii.
Apoi... am înţeles că Peter Sanderson este principalul suspect.
Cine v-a spus asta?
Să spunem doar că am prieteni în comunitate,
mulţi prieteni îngrijoraţi care îmi mai spun câte ceva uneori.
- Ce e cu Sanderson? - E doar suspect.
Dacă e implicat, nu lucrează singur. Nu am dovezi suficiente ca să-l acuz.
Să dăm cărţile pe faţă. În momentul ăsta, nu mă interesează dovezile,
nu mă interesează nici condamnarea.
Ceea ce vreau este doar o arestare,
care să-mi ia presa de pe cap
şi să aducă înapoi turiştii cu portofelele pline.
Insinuaţi că trebuie să-l arestez pe Sanderson, fără dovezi suficiente?
Spun că sunt primar deoarece lumea are încredere în mine.
Dacă nu mai are încredere nu voi mai fi realeasă.
Şi nu trebuie să-ţi reamintesc că ai fost numit de deţinătorul acestei funcţii.
Nu ştiu ce să spun. Sunt poliţist de peste 20 de ani,
şi încă nu ştiu dacă sunt mai răi cei care încalcă legea, sau cei care o fac.
Eu sunt şeful poliţiei de aici şi fac arestări numai pe baza dovezilor,
nu după raţiuni politice.
Aş putea să te dau afară pentru asta, Sedman.
Iar eu sunt gata să spun presei că eşti gata să renunţi la proces,
pentru a vinde mai multe salate de fructe de mare pe docul tău.
O zi bună!
Încă ceva, d-nă primar...
Nu-mi plac ameninţările.
Am avut de-a face cu politicieni şi cu infractori mai duri ca dvs.
După ce se termină totul, puteţi să ţineţi discursuri şi să faceţi poze.
Dar până atunci, lăsaţi-mă să-mi fac treaba.
- Bună dimineaţa. - Am găsit-o pe a treia fată...
Numele ei este Lorraine Olson.
Tocmai vin de acolo.
A fost oribil.
Cum poate cineva să facă aşa ceva?
Ai ceva de băut?
Sigur. Ia loc.
Mulţumesc.
Hei, hei! Relaxează-te!
Cum naiba să mă relaxez după ce am văzut?
Ştiu că a fost urât.
De unde ştii dacă n-ai fost acolo?
Iartă-mă. N-am vrut să sune aşa.
Sunt sigur.
Ştii că Andy crede că tu eşti criminalul.
Nu te sperie asta?
Nu.
De ce?
Pentru că eu cred că se înşeală.
Bună dimineaţa.
Eşti gata de plecare?
Trebuia să-mi fi adus o undiţă.
E de la ploaie. Fisuri în fundaţie.
- Cum merge aici? - Suntem pregătiţi.
De aici, toate apelurile către Sanderson vor fi direcţionate la interior 611.
- Alo! - Ştii ce fac chiar acum, Peter?
Mă uit la numele fetei pe care o voi ucide diseară.
O cunoşti?
Nu chiar.
De ce ea?
Pentru că este modelul cel mai potrivit.
Parcă ai spus că n-o cunoşti!
Ştiu ce-am spus. Seamănă chiar cu...
Cu cine?
Aş dori să încetezi cu încercările de manipulare.
Mă irită şi mă face să te jignesc.
- Ce naiba e asta? - E o pompă de apă, domnule.
Încercam doar să intru un joc.
Nu joci prea bine.
Au fost indicii peste tot în jurul tău, iar tu le-ai ratat.
Ascultă, dacă suni doar să te lauzi, nu vreau să te ascult.
Alţii ar fi foarte interesaţi de ceea ce am de spus.
Atunci, sună-i pe ei!
Eşti nebun?
Hai să vedem cât de mult îi place să joace.
Doar pentru asta, nu-ţi mai dau alte indicii azi.
De ce faci asta?
Cred că îţi dai bine seama că faci lumea să sufere.
Să sufere?
Suferinţa e doar o stare mintală.
E ceva cu care te obişnuieşti, ca mine.
Vrei ca fetele astea să-ţi simtă suferinţa?
Te rog... Nu vreau să abordăm psihologia acţiunilor mele.
Ne-ar distrage atenţia de la joc.
Cum aşa?
N-aş putea s-o spun mai bine decât Huxley.
Huxley spune: "Jocul lui este întotdeauna corect şi cinstit".
Şi al meu, în cadrul regulilor mele.
Ce te-a apucat să închizi telefonul tocmai când era urmărit?
Chiar crezi că-l vei prinde aşa?
El îşi face întotdeauna planul dinainte.
Singurul mod de a-l prinde este să-l enervăm şi să-i scape ceva.
Nu se ştie niciodată cum poţi prinde un suspect.
Scuzaţi-mă, d-le căpitan, dar cred că Peter are dreptate.
Tipul trebuie obligat să facă o greşeală.
Nu ţi-am cerut opinia, d-nă doctor.
Poate ar trebui să i-o cereţi.
Nu ne spui tu nouă cum să facem ancheta. Ai înţeles, amice?
Nu aveţi nici o investigaţie fără mine. Aţi înţeles?
Aţi terminat?
Ce vrei să spui, Kathy?
Voiam să spun că sunt de părere că ar trebui să-l enervăm mai mult.
Cu cât se simte mai în siguranţă, cu atât va risca mai mult.
Bine, ce e cu acest Huxley?
Făcea referire la un citat de Thomas Huxley:
"Lumea e o tablă de şah, iar natura face regulile jocului.
"Celălalt jucător se ascunde de noi,
"dar ştim că joacă întotdeauna corect, drept şi cu răbdare.
Mai ştim şi că nu trece niciodată cu vederea o greşeală."
Nu e foarte uşor să se apropie omul de tine.
De mine? Vorbim numai despre mine. Dar tu?
Ce-i cu mine?
Nu ştiu. Unde e mama lui Erica?
A murit într-un accident de maşină.
Îmi pare rău...
S-a întâmplat demult.
Cred că lui Erica i-a fost foarte greu.
I-a fost.
Şi ţie?
Vreţi să mă întind, d-nă doctor?
De ce nu mă întrebi direct ce vrei să ştii?
Dacă am avut o relaţie serioasă cu Debi? Nu.
Iar dacă am întâlnit multe fete ca ea... nu-i treaba ta.
Ai observat că de câte ori începem să vorbim despre ceva serios
începi un nou joc?
Nu joc nimic.
Ba da. Jocuri de cuvinte.
Ce-i asta?
Încerc doar să te cunosc mai bine.
Atacându-mă?
Să te atac? Cine te-ar putea ataca?
Îţi aranjezi viaţa ca pe o tablă de şah.
Eşti impasibil, te prinzi în propriile tale mecanisme de apărare.
Te separi de toţi din jurul tău.
Ce tot vorbeşti? Tu nici măcar nu mă cunoşti.
Te cunoaşte cineva?
Renunţi aşa?
Nu, dar nu vreau să lupt cu tine.
Atunci, arată-mi cine eşti, Peter!
Încep să simt lucruri pe care nu le-am mai simţit de mult.
Trebuie să înfrunţi lucrurile pe care le simţi.
Ce s-a întâmplat cu lucrurile pe care trebuie să le înfruntăm?
Poţi să întorci situaţia foarte uşor.
- Nu e doar un alt joc, nu? - Nu.
Îmi este foame.
Sună la room service.
Nu-mi place mâncarea de la hotel.
- Ce zici de o pizza? - Sună bine.
Pizzeria Rondi este foarte aproape.
Bine. Mă duc să fac duş.
Cu ce vrei să fie?
Cu tine.
Ai sunat?
Nu răspunde. Mai încerc odată.
Unde pleci?
Să iau pizza. Nu se livrează la domiciliu.
N-ai spus că sună ocupat?
Ba da, dar am mai sunat o dată.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Atunci de ce te dai înapoi?
Cartea de telefon!
Căutam conexiuni între nume şi adrese.
Orice ar putea fi legat între ele.
Eşti la fel de rea ca Andy, poate mai rea.
- Peter, trebuie să admiţi... - Ce să admit?
Că am avut dreptate despre tine la saună?
Eşti dispusă la orice ca să afli ce vrei.
Vrei să plec ca să poţi să-mi percheziţionezi camera?
- Peter... - Cum ai putut să te gândeşti la asta, Kathy?
Cum ai putut chiar şi s-o iei în considerare?
Doamnelor şi domnilor, deoarece maestrul Sanderson
conduce turneul cu 9 victorii,
iar marele maestru Iurilivici e pe locul doi, cu opt puncte,
am decis ca partidele rămase de jucat
între marii maeştri Sanderson şi Iurilivici să se ţină separat. Mulţumim.
Tura la C2.
Da.
- Ce înseamnă asta? - Mat în 5 mutări.
Damă la E3.
Nu şi-a dat seama.
Şah!
Tată!
Aici!
Bună, tată!
Bună, draga mea!
A avut noroc azi. Îl baţi data viitoare.
Cu siguranţă.
Ai ceva de spus?
Voiam să ştiu dacă vrei să vorbim.
Despre ce?
Despre orice te preocupă.
Cine zice că mă preocupă ceva?
Ce vezi aici?
Ştiu. Mat în 5 mutări.
De ce ai mutat la E3?
Evident pentru că nu mi-am dat seama.
Din cauza lui Kathy?
Nu-i vorba de Kathy.
Cine e Kathy?
Când ţi-am spus să-ţi trăieşti viaţa, nu mă refeream să începi asta la mijlocul meciului.
Ţi-am spus că nu-i vorba de Kathy!
Cine e Kathy?
Te cunosc mai bine decât crezi, Peter.
Cine e Kathy?
"Este"
Alan! M-ai speriat de moarte.
Tocmai venise din Seattle.
Ne hotărâsem să împărţim un apartament...
Avea prieten?
Nu.
Numele Peter Sanderson îţi spune ceva?
Nu.
Dumnezeule, cum poate face cineva aşa ceva?
D-le căpitan,
vă caută cineva la telefon.
- Cine e? - Dr. Sheppard.
Da, e acelaşi pantof.
Fără îndoială.
Mai era cineva acolo?
Puţină lume.
Ţi-a atras cineva atenţia?
Cum adică să-mi atragă atenţia?
Ţi s-a părut cineva suspect? Gândeşte-te bine!
Dacă tot ai menţionat asta, mi s-a părut cineva suspect.
Ce era suspect la el?
Ţinea în mână un semn pe care scria "Criminal în serie", bine?
Domnişoară... scuzaţi-mă.
E în ordine.
Aţi spus că Mary Albert s-a mutat aici din Seattle. Când a fost asta?
Acum câteva luni.
- Cum v-aţi găsit apartamentul? - Printr-o agenţie imobiliară.
Înţeleg. Bine, vă mulţumesc foarte mult.
Ce s-a întâmplat?
Mi-ai spus că Debi Rutlege s-a mutat de curând, nu?
Da. Şi?
Haide!
Da. Ne-aţi ajutat foarte mult. Vă mulţumim.
Asta e. Toate fetele au închiriat apartamentele în ultimul an de la...
Agenţia Roxbridge.
Mă doare deja capul.
Toate datele noastre sunt pe computer. Nu păstrăm alte dosare.
Cine altcineva mai lucrează aici?
Mai lucrează o fată la casă, cu program redus. Atât.
Mai are altcineva acces la fişiere?
Nimeni.
Bine, mulţumim.
- O fundătură? - Trebuie să ocolim.
Bună, tu trebuie să fii Erica.
Eu sunt Kathy.
- Tatăl tău este acasă? - Se întoarce imediat. Vrei să intri?
Da, te rog.
Mulţumesc.
Deci, te distrezi aici, pe insulă?
Nu chiar. E cam plictisitor.
Plictisitor? Asta pentru că nu ştii unde să te duci.
Îţi plac excursiile?
Navigaţia?
Pescuitul?
Nici vorbă.
Atunci ce-ţi place?
Băieţii.
Îţi place tatăl meu?
Sigur că-mi place tatăl tău.
Adică, dacă îmi place în felul acela?
Ştiu că el te place pe tine.
Serios? De unde ştii? A spus ceva?
Nu, dar îmi pot da seama. Femeile ştiu lucrurile astea.
De ce nu te duci la Jeremy?
Ok.
- Mi-a părut bine. - Şi mie.
- Îmi place. E drăguţă. - Da, bine. Acum, pleacă!
Bună, Peter! Ai idee care e mesajul?
Dacă este important, de ce nu-mi spui?
Nu-ţi pot spune asta. Ai strica jocul.
Oricum, nu joci foarte bine.
Îţi place să te lauzi, nu-i aşa?
Meritele trebuie recunoscute. Nu sunt celebru ca tine, Peter.
Nu sunt renumit pe plan internaţional.
Sunt un om obişnuit, chiar mediocru, dar te bat.
De ce ai căutat-o azi pe dr. Sheppard?
Poftim?
M-ai auzit. De ce ai căutat-o la institut?
Ce te face să crezi că am fost acolo?
Nu pot să-ţi spun. Aş strica jocul.
Jocul e pe sfârşite, Peter, şi nu mai ai timp.
Nu. Tu nu mai ai timp. Începi să faci greşeli acum.
Te întrebi ce ştiu, cât de mult mă apropii.
Ei bine, sunt foarte aproape, amice! Şi o să te pun la zid!
Foarte frumos discurs, Peter!
L-ai repetat sau a fost spontan?
Lângă banca veche de lemn din grădină, este o piatră.
Vei găsi un mesaj sub ea.
Să vedem dacă eşti aşa de inteligent precum te crezi.
"Peter, într-o feroce revistă, vei găsi indiciul despre o acţiune de-a mea viitoare.
"Oricât de mare ai fi în lumea formată din pioni şi din castele,
"eşti încă la ani-lumină de a mă ajunge. Invizibil ca aerul,
"o sută de oameni dacă m-ar implora cu disperare să mă opresc,
nu m-ar mişca."
De ce a despărţit rândul ăsta?
- Ca emfază? - Exact.
Ăsta este indiciul.
Ce vrea să spună cu "o revistă feroce"? Violentă?
O revistă feroce, brutală, furioasă,
de război, de groază...
- "Mad"! (revista cu nebuni) - Ce?
"Mad". Revista "Mad". Avem biletul?
Tocmai l-am scris pe tablă.
Nu, am nevoie de biletul original.
Poftim!
Copiilor de la clinică la place să citească revista "Mad Max".
Dacă îndoi paginile astfel,
textul se poate citi diferit.
"Peter, într-o feroce... acţiune de-a mea viitoare..."
"Oricât de mare din castele... eşti încă uşor ca aerul..."
"O sută de oameni... nu mă pot mişca."
Nu are nici o logică.
Asta pentru că nu înţelegem încă.
- Dar l-ar putea mişca 100 de oameni. - Nu se referă la el.
Atunci de ce naiba nu ne spui tu la ce se referă?
Dacă am şti asta, am avea răspunsul la ghicitoare, nu?
Ne spune unde va ucide azi, iar noi nu ne dăm seama.
Bine, să recapitulăm ce cunoaştem.
Fetele seamănă,
au fost ucise noaptea. S-au mutat în locuinţe noi ultimul an,
şi toate au fost închiriate de la agenţia Roxbridge.
Credeam că pista cu agenţia imobiliară nu duce nicăieri.
Nu cred că e doar o coincidenţă.
Cineva accesează fişierele.
Proprietăreasa are un fiu.
Încercăm să-l găsim. Verificăm şi firma de curăţenie.
Se deplasează mult. De ce?
Îşi găseşte victimele prin agenţia imobiliară. Se duce după ele.
Dar închiriază multe apartamente. De ce se plimbă pe toată insula?
Iisuse! Nu poate fi aşa uşor!
Ce e?
Vrei să ne spui ce naiba faci?
Ne-a spus şi n-am înţeles.
A spus că n-a călătorit niciodată nicăieri.
De aceea, insula aceasta e lumea lui.
Din punctul lui de vedere, asta e harta lumii.
De aceea l-a citat pe Huxley:
"Lumea e o tablă de şah".
Bine.
Foloseşte harta ca tablă de şah.
Nenorocitul joacă şah cu mine.
Stai puţin. Cum ar putea juca şah cu tine...?
Tu n-ai făcut nici o mutare.
Poate că am făcut.
E2-E4.
D2-D4.
Trebuie să fie o deschidere.
El a început jocul, deci joacă cu albele.
B1-C3...
şi C1-F4.
E varianta a doua a deschiderii Tarakoss.
- David. - Da?
Poţi accesa arhivele federaţiei?
Sigur. Suntem conectaţi prin modem la baza de date din New York.
Poţi accesa arhivele turneelor din ultimii zece ani?
D-le Sanderson, pot fi sute de mii de partide.
Ne interesează doar cele cu adversarii d-lui Sanderson.
Caută pe cineva care a folosit deschiderea asta împotriva mea.
Nu pot fi prea mulţi.
Prima dată în 1983, Lionel Baines, la Boston.
Nu, nu. A murit acum 2 ani.
1985. Hans Korshaud.
Nu. Are 70 de ani şi locuieşte în Olanda.
Ce e?
New York. 1986. Victor Iurilivitch.
Bine. Joacă din nou jocul, mutare cu mutare,
folosind fetele ca piese de şah.
Le-aţi găsit pe toate fetele la ele acasă.
Cu excepţia lui Christie Eastman, care a fost găsită într-un depozit.
Trebuia să o ducă acolo, ca să respecte jocul, nu?
Exact. D4.
Este o zonă comercială. Nimeni nu locuieşte acolo.
De aceea a trebuit să pună cadavrul acolo, ca să facă mutarea.
Acum, că ştim în ce etapă a jocului e, îi poţi anticipa următoarea mutare?
Ultima mutare a fost C1-F4.
Următoarea mea mutare ar fi F8-G7.
Deci următoarea lui mutare ar trebui să fie F1-C4. Chiar aici!
Ce vreţi să fac?
Vreau să-mi introduceţi în calculator toate străzile din careul acesta.
"Oricât de mare din castele... eşti încă uşor ca aerul..."
"O sută de oameni nu mă pot mişca."
Să presupunem că e o întrebare. Ce sunt eu?
- O clădire. - O clădire nu e uşoară ca aerul.
Ce e mare, uşor ca aerul şi nu poate fi mişcat?
Oricât de mare din castele.
De ce a spus castel, în loc de clădire?
Nu ne dă indicii directe, ci doar sugestii.
A spus "castele", la plural, apoi spune "nu mă pot mişca", adică la singular.
De ce nu a spus "nu ne pot mişca"?
O umbră!
Ce e mare cât un castel, uşoară ca aerul, dar 100 de oameni nu o pot mişca?
Umbra unui castel.
Există vreo clădire cu nume de castel a cărei umbră să fie suficient de mare încât să cadă...
Stai puţin! Există o clădire în zona numită "Castle Arms".
Asta trebuie să fie.
Bine. Agenţia imobiliară ne-a dat numele lui Laura Owens.
S-a mutat într-un apartament de lângă Castle Arms, acum o săptămână.
O vom trimitem la părinţii ei la Seattle,
iar poliţiştii de acolo o vor păzi la noapte.
Ofiţer Gordon, o să stai la noapte în apartamentul ei.
Andy, vreau să te duci la hotel,
stai cu Iurilivici pe tot parcursul turneului,
şi îl urmăreşti unde se duce după aia, bine?
Dacă avem puţin noroc, în seara asta terminăm.
Eşti gata?
Vrei să mă înveleşti?
Poate mai târziu.
E toată lumea pe poziţii?
Gata.
Ce se întâmplă?
Se pare că e o problemă cu tabla de şah.
A luat-o razna.
Domnilor, calculatorul s-a stricat. Va dura câteva ore. Reluăm mâine?
Doamnelor şi domnilor, expertul nostru spune că reparaţia computerului va dura câteva ore.
Ne cerem scuze, doamnelor şi domnilor.
Ne revedem mâine. Mulţumim.
Am o presimţire urâtă despre asta.
Dacă Iurilivici ar fi plecat, Andy ar fi dat telefon până acum.
Crezi că ne aflăm într-un loc greşit?
Nu. Aici trebuie să fie.
E singura clădire cu nume de castel.
Din zona asta.
Ce vrei să spui?
Mai este şi Castle Crown de pe Pine Road, dar e în partea cealaltă a oraşului.
De ce naiba nu mi s-a spus despre asta înainte?
E în alt pătrăţel. Aţi spus că vreţi doar...
Am spus că vreau opţiuni, la naiba.
Tipul ăsta e un psihopat, pentru Dumnezeu!
"Cu grijă"
Frank? Cum se simte?
- Va scăpa. - Eşti în regulă?
Am văzut multe în viaţa mea, dar nu aşa ceva. Unde e Iurilivici?
Am stat cu el tot timpul până am fost sunat la hotel.
Haideţi, mişcaţi-vă! Sus pe scări! Unde e Sanderson?
Jeremy are grijă de fata lui Sanderson. El a plecat după partidă şi nu s-a întors.
Găsiţi-l! Vreau să vorbesc cu el.
- Bună. - Bună.
- Pot să intru? - Desigur.
Mulţumesc.
Noaptea trecută...
am spus ceva ce poate nu trebuia.
Adică, nu mă cunoşti de mult şi
înţeleg de ce-ai crezut ce-ai crezut.
Nu vreau scuze, Peter.
Când se termină totul, poate noi am putea...
Vreau pe cineva de care să mă pot apropia.
Dar nu cred că este posibil asta cu tine.
Nu mi-ai văzut partea cea mai bună.
Peter...
Îţi aminteşti când ai spus că mă ascund în spatele tablei de şah?
Ei bine, de când mi-a murit soţia,
m-am temut să mă mai apropii de o altă femeie...
ca să n-o pierd.
Soţia ta a murit. N-ar trebui să te simţi responsabil.
N-a fost un accident.
S-a aruncat cu maşina de pe faleză.
Poliţia a spus că a fost un accident, dar eu ştiu...
Am ştiut întotdeauna.
M-am închis faţă de ea,
şi apoi...
când i-am găsit scrisoarea, m-am închis faţă de toată lumea.
Să-l înving pe Iurilivici şi să joc pentru titlu.
Doar la asta mă gândeam.
Apoi, am avut o criză în mijlocul partidei.
N-am putut continua.
N-am deschis-o niciodată.
De ce?
Pentru că ştiu ce scrie.
Poate că te temi de ce scrie.
Poţi sta cu mine, te rog?
"Peter, sunt multe suferinţe pe lumea asta,
"dar să iubeşti pe cineva care te scoate din viaţa lui
"trebuie să fie cea mai insuportabilă.
"Nu ştiu când au început lucrurile să se schimbe,
"şi nici cum ne-am îndepărtat,
"dar nu mai suport durerea şi golul.
"Aşa că plec undeva
"unde suferinţa să înceteze.
"Este alegerea mea, eliberarea mea.
"Îţi cer doar să o fereşti pe Erica de adevăr
"şi să mă ierţi pentru ce voi face.
Te iubesc, Jennifer."
Dr. Sheppard, la ce se gândeşte un asemenea om?
Este o întrebare prea generală.
E un scenariu obişnuit?
Da. De obicei, a avut o copilărie traumatică
fiind abuzat de o femeie dominantă.
Asta, plus faptul că niciuna din fetele ucise nu au fost violate,
ne face să credem că este impotent sau homosexual latent.
Oricum, acţionează dintr-un vis de răzbunare,
îndeplinindu-şi probabil nişte nevoi sexuale bolnave.
- Peter! - Bună, Jeremy! Unde este Erica?
S-a dus în oraş cu d-na Lutz. Ai auzit?
Da.
Ai chef să ne antrenăm?
Nu pot. Trebuie să-mi întâlnesc "prietenii" în subsol.
Jeremy, ştiu că acesta e şi visul tău tot atât cât este şi al meu.
Vreau să ştii că voi face tot posibilul.
Ştiu că vei face asta.
Vei câştiga.
Unde ai fost aseară?
Fii serios. Doar nu începem iar.
- Răspunde la întrebare. - Am ieşit în oraş.
Nu-ţi bate joc de noi. Unde te-ai dus?
A fost la mine.
La cât a ajuns acolo?
La 00:45.
Unde ai fost de când ai plecat din sală, până când ai ajuns acolo?
Am fost pe plajă.
- Sigur nu te-ai dus în Pine Road? - Sunt foarte sigur.
- Minţi! - Du-te naibii!
M-am săturat de acuzaţiile tale!
Vrei să mă arestezi, fă-o! Dacă nu, lasă-mă în pace!
E un joc important pentru tine, nu? E un joc nenorocit, bolnav.
Nu ştiu dacă mai e cineva implicat, dar vom afla.
Ne-ai oferit suficiente informaţii aseară, ca să ne derutezi.
Ai fost şocat când Frank a intrat pe Pine Road şi n-ai putut termina.
- N-am să te mai ascult. - Ba da.
Lasă-mă în pace!
Haide!
Vrei să mă împuşti? Împuşcă-mă!
Ai de gând să răspunzi?
Peter, te rog...
Aseară a fost foarte interesant, nu?
Ţi-ai dat seama ce fac?
Joci deschiderea Tarakoss.
Foarte bine!
Următoarea ta mutare trebuia să fie de la F1 la C4.
Am jucat o variantă.
Trebuia să anticipezi asta.
Ai înţeles mesajul?
Ce cuvânt ai lăsat aseară?
Nu ţi-au spus poliţiştii?
Poliţia? Ei cred că suntem complici.
Interesantă idee! Nici eu nu mă gândisem la asta.
Dacă te gândeşti cum joacă şah Anton Berger,
s-ar putea să înţelegi.
Încep să cred că nu înseamnă nimic.
"Nu uita, până la urmă, răzbunarea este..."
Eşti irecuperabil. Nici măcar nu ştii să citeşti o frază.
Nu v-au învăţat punctuaţia la şcoală?
Jocul se termină diseară.
"Nu uita,
"până la urmă,
"răzbunarea
"este
cu grijă..."
Cu grijă, ce? Ce-ar fi să inversăm cuvintele?
Fii serioasă! N-o să mai pierdem vremea cu prostiile astea, aşa-i?
Nu înseamnă nimic. Sanderson este vinovatul.
Nu este el.
Frank, m-ai chemat de la început, deoarece ai vrut părerea mea,
dacă e capabil sau nu să facă aşa ceva.
Iisuse... Te culci cu el.
Ţi-ai pierdut perspectiva şi obiectivitatea.
Are dreptate, Kathy.
De ce mă acuzaţi?
Că văd ce vreau? Că apăr un criminal? Ce?
Nu mai avem încredere în judecata ta.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că nu te mai ocupi de caz, dragă.
Nu am de ales.
Nu pot să risc compromiterea informaţiilor disponibile,
şi a acţiunilor viitoare ale departamentului, împărtăşind informaţii
cuiva care e implicat sentimental cu principalul suspect.
Să împărtăşeşti informaţii?
Şi dacă se înşeală?
Dacă eraţi aşa de siguri că Peter e vinovatul, l-aţi fi arestat.
Dar dacă nu e el, adevăratul ucigaş va ucide din nou diseară,
iar noi nu facem nimic cu acest mesaj.
Vom lucra noi la mesaj.
Bine.
Nu-mi place deloc.
Au avut loc cinci crime şi n-aveţi nici o pistă.
Vreţi un vinovat, iar Peter e cea mai uşoară alegere.
- E alegerea logică. - Nu aveţi nici o dovadă.
Vom găsi dovezi.
Tu nu ţi-ai putea găsi nici scula pe furtună.
E foarte dură.
Ce căţea!
Wagner.
A spus că jocul se termină diseară.
Deci, cuvântul următor e ultimul.
Ar putea fi oricare.
"Nu uita, până la urmă, răzbunarea este cu grijă..." Cu grijă, cum?
- De unde ştiai că e "Cu grijă"? - Frank mi-a spus.
Nu, nu ţi-a spus.
O, nu. Criminalul mi-a spus.
- Când? - Când a spus...
să mă gândesc cum joacă şah Anton Berger.
Anton Berger a scris una dintre cele mai renumite cărţi despre şah
numită "Principii şi tactici".
Primul capitol cuprinde cele 3 reguli pentru a juca şah:
"Cu grijă, cu grijă, cu grijă".
Nu va fi ca şi cu cartea de telefon, nu?
Nu, nu. Sigur că nu.
Ai să vii diseară?
Da. Vin mai târziu.
- Librăria Roxbridge. Bună, Sara! Sunt Kathy Sheppard.
Vă puteţi uita dacă aveţi cartea "Principii şi tactici", despre şah, de Anton Berger?
Mă duc să mă uit. Aşteptaţi puţin?
Mă puteţi suna înapoi? Sunt la numărul 471-3829.
- Desigur, Kathy. - Mulţumesc.
Nu trebuia să spui ce-ai văzut despre mine la televizor.
Tu nu ştii cine sunt!
- Peter! - Peter nu mai este aici.
Ajutor! Ajutaţi-mă! Ajutor!
- I-ai văzut faţa? - Nu. Purta o mască.
I-am văzut bandajul de la mână. Era Peter.
Nu pot aresta pe cineva pentru că s-a tăiat la mână.
Ai la cine să stai?
Am o cameră la institut. Pot sta acolo.
Bine. Du-te acolo. Venim mai târziu la tine.
Baza 1, aici unitatea 15.
Da, sunt Wagner. Spune!
Andy, sunt Harton. Sunt la vechiul debarcader.
Cred că tu şi căpitanul ar trebui să veniţi aici.
- Sper să fie ceva important. - Este, domnule. Terminat.
Bună seara, căpitane!
Un pescar a găsit asta pe balustradă,
cu bastonul şi cu ochelarii.
"Peter, îmi pare rău, dar, pur şi simplu, nu mai pot... face asta."
Ce este?
Un modulator de voce.
N-a fost niciodată prezent când a sunat telefonul.
El l-a sunat pe Sanderson tot timpul.
Găsiţi-l pe judecătorul Meyerson. Vreau un mandat pentru Peter Sanderson.
Kathy, ce faci aici?
Kathy!
Ce s-a întâmplat?
Am fost aşa o proastă.
Hei, ce faci? Eşti nebun?
Peter Sanderson, eşti arestat.
Ai dreptul să nu spui nimic.
Orice spui poate fi folosit în instanţă împotriva ta. Ai dreptul la un avocat.
- Te simţi mai bine? - Nu pot să cred.
Nu vrei să crezi. E o reacţie normală.
Cum se face că poliţia nu are nimic despre Peter?
Lucrurile astea nu se întâmplă din senin.
Trebuie să fie ceva din trecut, nu?
Am găsit criminalul.
Jeremy a fost prietenul meu cel mai bun. Nu s-ar fi sinucis niciodată.
- Îl cunoşteam ca pe tatăl meu. - Poate se săturase să te acopere.
Ai fi putut scăpa dacă n-ai fi atacat-o pe Kathy.
Ce?
Sara, salut. Sunt Kathy Sheppard.
Ţii minte că te-am sunat mai devreme în legătură cu cartea aia.
Da, Kathy, te-am sunat înapoi, avem cartea.
Grozav! Vreau să-mi faci o mare favoare.
Uită-te la primul capitol, unde autorul vorbeşte despre trei reguli ale şahului.
Îmi poţi spune care sunt alea?
Desigur.
Iată! Sunt toate la fel.
Poţi să-mi spui care sunt, te rog?
"Cu grijă, cu grijă, cu grijă".
Mulţumesc!
Federaţia de şah ţi-a angajat un avocat. Iată numărul lui! Ai trei minute.
Se pare că e gata de runda a doua cu mine.
Am o presimţire că vom "juca" mult cu tipul ăsta. Lasă-l să transpire.
Alo? Sunt Peter Sanderson. Îl caut pe Richard Boyd, vă rog.
- Bună, Peter! - Nenorocitule!
Nu ştii să pierzi, Peter.
Nu crezi că a fost o mutare strălucită să-mi fac o tăietură ca tine la mână?
Dacă omori pe cineva noaptea asta, sunt la închisoare. Se va şti că n-am fost eu.
Până atunci, jocul va fi terminat.
Oricum, am înţeles mesajul.
Nu-i adevărat. Oricum, nu mai contează.
Cui să-i spui? Poliţiştii nu te cred
şi tocmai ţi-ai epuizat singurul tău apel.
Haide, Peter, gândeşte! Gândeşte-te!
Kathy, te rog. Am ameţit uitându-mă la tine.
Scuze, sunt foarte agitată.
Eşti în siguranţă. Nu va veni aici acum.
A mai venit deja odată.
- De ce? - De ce, ce?
De ce a venit aici?
Te urmărea.
Asta credem noi. Dacă eu n-am avut vreo legătură cu motivul venirii lui?
Nu înţeleg.
Dacă a venit aici pentru că e un pacient?
Unul din pacienţii noştri?
"Nu uita." Are punct la final. Asta voia să spună cu punctuaţia.
Nu uita, ce?
E doar un joc de cuvinte.
"În cele din urmă, răzbunarea este cu grijă...
plănuită."
La naiba!
Am descifrat mesajul!
- Stai naibii jos, Sanderson! - Am descifrat mesajul!
- Stai! - Aşteaptă! Îmi va ucide fiica!
Tată!
- Vrea ca eu să nu fiu acolo. - Înţeleg că e un alt joc de-al tău.
Eşti atât de prost că nu vezi nici ce ai în faţa ochilor!
Andy!
Vorbesc eu cu el.
Wagner!
Ascultă. Fac ce vreţi, semnez orice.
Trimiteţi o maşină la hotel, vă rog!
Bine. Mărturisesc...
Eu le-am ucis. Eu le-am ucis pe toate.
Dumnezeule!
Închideţi-l! Unde este detectivul Wagner?
- Tocmai a plecat. - Unde?
- Nu ştiu. - Trimiteţi o maşină acum!
Nici o maşină. S-a terminat, Sanderson.
Nu mişcaţi!
Dă-mi arma!
Haide! Pe podea!
Împinge-l încoace!
Să nu mişcaţi!
Intraţi în celulă.
Mişcaţi-vă!
Încuie uşa!
Cheile de la cătuşe! Haide!
Grozav! E minunat!
Haide!
- M-aţi speriat. - Cine mai e cu tine aici?
- Nimeni. - Hai cu mine!
Nu pot, trebuie să-l aştept pe tata.
N-am timp să stau la discuţii cu tine, Erica.
Cine-i acolo? Scoate-ne naibii de aici!
- Frank? - Kathy!
- Tu eşti? - Scoate-ne naibii de aici.
Erica!
Rahat!
ŞAH
Doamne!
Da!
Felicitări pentru evadarea curajoasă!
M-ai ratat cu doar câteva secunde. E şah, Peter!
Lasă-mă să vorbesc cu fata mea.
Nu! Nu pot face asta. Vreau doar să-ţi spun că nu e moartă, încă.
- La revedere, Peter! - Te rog, aşteaptă!
Jocul s-a terminat! Ai pierdut!
Pe mine mă vrei. Dă-i drumul ei.
Nu. Ca de obicei, te înşeli.
Pe ea o vreau. Să te ucid pe tine ar fi uşor.
Va fi o înfrângere mai mare pentru tine să trăieşti cu regretele pierderii ei.
Asta n-ar fi fair-play.
Îţi aminteşti de Huxley? "El joacă întotdeauna corect şi drept."
Acum bâjbâi, Peter. Am fost corect.
E mutarea mea, acum.
Îţi dau tot ce vrei, orice! Te rog!
Nu mă implora, Peter! Nu pot să câştig decât dacă ea moare.
Ascultă!
Câteva secunde...?!
Unde te poţi duce în câteva secunde?
Zgomotul...! Recunosc zgomotul ăla.
Ştiu unde eşti, David!
Foarte bine. De unde ai ştiut?
După pompa de apă.
Excelent, dar nu mai contează.
Oricum pierzi.
Ea tot o să fie moartă până ajungi tu aici jos.
Şah mat!
Aruncă cuţitul!
Lasă jos telefonul!
Stai!
Computerele...
Aşa ai reuşit să accesezi fişierele agenţiei imobiliare.
Puteai accesa orice.
Da, desigur.
Chiar şi mintea ta.
Sunt acolo chiar acum, Peter.
Voi fi întotdeauna cu tine. Indiferent de ce se va întâmpla.
Crezi că ţi-am provocat un coşmar?
E o nimica toată faţă de ce mi-ai făcut tu mie.
Pentru tine, eram doar un băieţel oarecare, dintr-un oraş mic,
uşor de strivit sub pantofii marelui copil-geniu.
Nimic din ce ţi-aş fi putut eu face ţie nu justifică ce ai făcut tu.
Suferinţa e relativă, ai uitat? Tu n-ai cum s-o evaluezi pe a mea.
Rămâi unde eşti!
Încă nu ţi-ai dat seama, nu?
Spune-mi, Peter, dacă mai ai cicatricea.
Cicatricea...
Acolo unde ţi-am înfipt stiloul!
Eram doar nişte copii!
Iisuse! Andy...
O, Doamne!
Ticălosul!
La subsol!
Tată!
Nu face asta, tată!
Nu!
Tată, nu!
Tată!
Katty! Katty! Katty!
Erica!
Katty!
Venim acum.
Frank!
David!! David!!
Kathy!
David!
David! Dacă faci asta, nu vei câştiga,
ci vei pierde, din nou!
Nu înţelegi de ce trebuie să fac asta.
Ba da! Ba da!
Ţi-am găsit dosarul, David.
Te înţeleg, dar asta nu-ţi va aduce înapoi mama.
Tati a plecat,
apoi şi mami.
Era foarte mult sânge.
Acoperea totul.
Ţi-a părut rău că nu ţi-ai ajutat mama, nu?
Trebuia să fi rămas cu ea.
De aceea am rămas cu celelalte.
Le-am curăţat, le-am spălat, ca să arate bine când se vor întâlni cu mami.
Sunt sigură că mama ta ştie. Sunt sigură că va înţelege.
Adică... copiii mai greşesc, David.
E-n regulă.
David, pune, te rog, cuţitul jos!
Pune cuţitul deoparte, te rog!
David!
Pune jos cuţitul, te rog, David!
Nu pot!
Jocul s-a terminat!
Subtitrare creată de r00tTM
Resincronizare, corecţie: okid