Lucinda, intrăm!
Lucinda...
Lucinda, intrăm!
Lucinda!
Vă amintiți că mâine e festivitatea de deschidere a școlii, nu-i așa?
Da, dră Taylor!
Și mai știți că directorul Clark a pornit luna trecută un concurs
ca să poată găsi cele mai bune idei pentru a celebra această zi specială.
- Eu! - A mea!
Ei bine, ieri a fost aleasă ideea câștigătoare,
și ea a venit din această clasă!
Câștigatoarea este... Lucinda Embry a noastră!
Lucinda?
Haideți cu toții.
Ne vom încheia ceremonia cu îngroparea unei capsule a timpului!
- Da? - Ce este o capsulă a timpului?
Aceasta este o capsulă a timpului.
Acum vreau să vă puneți căciulile de gândit,
pentru că vreau ca fiecare dintre voi să deseneze
cum crede el că va arăta viitorul.
Vom pune desenele voastre în capsulă și după 50 de ani de acum,
un grup de copii ca și voi o vor deschide ca să vadă ce ați desenat.
- Nu sună încântător? - Da, doamnă!
Să începem!
- Frumoasă navă, Stacey. - Mulțumesc, doamnă Taylor.
Frumos robot, Donald... foarte bine.
Timpul a expirat! Dați-mi cu toții desenele voastre.
Și asigurați-vă că scrieți numele pe plic.
- Mulțumesc, Harold. - Mulțumesc, domnișoară Taylor.
Lucinda, trebuie să termini acum. Mulțumesc...
Mulțumesc.
Lucinda, tema ta era să desenezi un peisaj.
Aceasta a fost ideea ta...
Bine, vreau să încheiați, vă rog!
Bun-venit stimaților noștri prieteni și colegi.
Noi, studenții și profesorii școlii Elementare William Dawes...
ne aflam aici pentru a îngropa această capsulă a timpului
în numele noii noastre scoli.
și le dăm succesorilor noștri datoria de a deschide acest tezaur al istoriei
peste 50 de ani de acum.
Pentru viitor și promisiunea pe care o poartă.
CAPSULA TIMPULUI
Lucinda!
Lucinda?
Desigur, persoana care trebuia să aibă grijă de Lucinda...
Te rog, ajută-mă să o găsesc!
Verificați vestiarul.
Lucinda! Cred că este blocată.
- Lucinda! - Ieși acum!
- Lucinda? - Lucinda!
Lucinda!
Dumnezeule...
Fă-i să se oprească... te rog... fă-i să se oprească din șoptit.
ÎN PREZENT
Caleb! Vino și arunca o privire!
Poftim.
Ce este?
Inelele lui Saturn îți așteaptă aprobarea.
A găsit cineva viață pe alte planete?
Nu încă. Cred că suntem doar noi deocamdată.
Bine... atunci când s-ar putea întâmpla?
Ei bine, dacă numeri stelele similare cu soarele nostru în galaxia aceasta...
atunci ai ajunge la probabilitatea că au planete ca Pământul
ce le orbitează...
Există 10 milioane de posibile lumi dintre care 4 milioane
ar fi suficient de mature pentru a evolua.
- Atunci de ce întrebi? - Mă asiguram că ascultai.
- Unde mergi? - Să mă uit la acel program pe Discovery.
Dar este seara faimoasă de duminică a hotdogilor lui tata.
Nu-i pot mânca. Am decis să devin un vegetarian.
Când plănuiai să-i spui tipului care face cumpărăturile pe aici?
Ești surd? ți-am spus chiar acum, tată.
- Stinge-l. - Nu, aproape s-a terminat!
Nu vei putea să te concentrezi la ore mâine...
Nu avem ore, este aniversarea de 50 de ani, îți amintești?
Îmi amintesc.
Caleb...
când am spus că suntem doar noi... știi că vorbeam despre spațiu, nu?
Nu m-am referit... la Rai sau altceva.
Sunt sigur că oriunde ar fi mama...
Tata, tu nici măcar nu crezi în Rai.
Niciodată n-am spus asta, Caleb.
Am spus doar că nu putem ști cu siguranță, atâta tot.
Dacă vrei să crezi, e-n regulă...
Bine?
Bine... timpul stingerii.
- Tu și cu mine... împreună... - Pentru totdeauna.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
INSTITUTUL DE TEHNOLOGIE MASSACHUSETTS
Vreau să expun un subiect care să vă pună pe gânduri
în legătură cu ce veți scrie la examen.
Subiectul este "Întâmplare versus determinism în univers".
Cine dorește să înceapă?
Jessica!
Determinismul spune că fenomenele în natură sunt determinate cauzal
de evenimente premergătoare sau de legi ale naturii.
Că tot ceea ce a condus către acest stagiu s-a întâmplat cu un anume motiv.
Așa este, asta spune determinismul.
Spencer... Spune-mi ceva despre soare.
- Este fierbinte. - Dezvoltă ideea.
Temperatura este în jur de 10.000 de grade Fahrenheit la suprafață...
și 27 de milioane de grade la miez.
Stacy... o vorbă sau două despre compoziție.
În mare parte hidrogen. De asemenea heliu și puțin carbon și nitrogen pe acolo.
Excelent. Acum, vreau să vă gândiți la un lanț de circumstanțe perfecte
care pun această minge de foc celestă...
la distanța potrivită...
de mica noastră planetă albastră astfel încât viața să evolueze.
Făcând posibil faptul că voi vă aflați aici la acest curs instructiv.
Acesta este un gând frumos, nu? Faptul că totul are un scop
și că ordinea lui este determinată.
Dar există cealaltă tabără în această argumentație...
Teoria întâmplării... care spune că totul este o simplă coincidență.
Simplul fapt că existăm nu este nimic decât rezultatul unui complex
și totuși inevitabil lanț de accidente chimice și mutații biologice.
Nu există vreo semnificație supremă... nu există vreun scop.
- Dar dvs., profesor Koestler? - Poftim?
Dv. ce credeți?
Cred că pur și simplu rahaturile se întâmplă.
Dar asta e doar părerea mea. Clasă, sunteți liberi.
Pare să fie o chestie al naibii de grea pentru luni dimineața.
De când catedra de cosmologie mă onorează cu prezența la cursuri?
De când stimatul meu coleg în astrofizică îmi datorează o cafea.
Deci... ce ai în mintea ta științifică astăzi?
Îți amintești de sora lui Kim? Dibenzodioxină Polihaligenată.
- Îți amintești de ea? - Este etic să spui lucruri ca astea
despre cumnata ta?
Doar o observație realistă. Oricum,
- e în oraș în această vineri... - Bine...
Și ea crede că ești "interesant",
ceea ce eu am crezut că este un cuvânt pentru "gay"
dar se pare că nu, pentru că a întrebat dacă poți veni la cină cu noi vineri.
- Nu știu... - John...
Îmi ești dator după ce m-ai pasat...
Caleb era panicat din cauza temelor.
Da, uite, știu!
Și înainte de asta i-a apărut o durere de gât chiar în ultimul minut.
- Nu... - Ce?
La naiba.
- Ce? - Ceremonia lui Caleb.
Îmi pare rău, Phil...
- Vineri! - Mă mai gândesc...
ȘCOALA ELEMENTARă WILLIAM DAWES SăRBăTORIREA A 50 DE ANI DE EDUCAțIE
Acum 50 de ani studenții și profesorii școlii Elementare William Dawes
și-au imaginat ce ar putea pregăti viitorul.
Astăzi le vom dezvălui moștenirea...
Aș dori să vă prezint o persoană foarte specială, dna Priscilla Taylor.
Din moment ce doamna Taylor a participat la ceremonia originală, se cuvine
ca astăzi ea să facă onorurile.
Aproape că ai uitat din nou.
Te-am auzit cântând. Ai fost cel mai bun de acolo.
Nu m-ai putut auzi.
Te-am putut auzi. Jur.
Trebuie să merg. Încep.
Ușor! Nu va împingeți!
Toată lumea va primi un plic.
Deschideți-le cu blândețe. Sunt foarte vechi.
Doamna Taylor!
Lucinda Embry
Ce-ai primit? Plictisitor. Toată lumea a primit un desen.
Poți, te rog, să ai grijă unde o pui? Nu vreau să pierzi încă una.
Scoate zgomote ciudate.
Încearcă să dai volumul mai încet.
Tata, îl știi pe acel puști, Jason, de la antrenamentele de fotbal?
Dă petrecere în pijamale weekendul acesta. Se întreba dacă pot veni și eu...
Pare distractiv.
Au o barcă... tatăl lui Jason ne-a spus că s-ar putea să ne ducă pe lac.
Mă mai gândesc.
- Asta înseamnă "nu". - Înseamnă că mă mai gândesc.
Ce faci cu asta?
Caleb, nu trebuia să aduci asta acasă. Aparține școlii.
Dar poate că înseamnă ceva.
Ca un puzzle matematic sau ceva de genul.
E-n regulă, nu știu, dar nu este a noastră ca s-o păstrăm.
O vei înapoia imediat ce ajungi mâine la școală. Ai înțeles?
Să mergem. Ora de culcare.
Dormi, dragă, stai nemișcat și dormi.
Îngerii vor veghea... tot timpul nopții.
Noapte bună, dragule.
Noapte bună, mamă.
9/11/01.
9/11/01: O ZI PE CARE N-O VOM UITA NICIODATă.
În amintirea celor 2996 de vieți care au fost pierdute în acea zi...
2996...
Haide...
Ce naiba este asta?
4056 VICTIME
1/17/1995
12/21/88
Avion cu reacție se prăbușește peste Lockerbie, 270 de morți.
168 de oameni uciși în atentatul cu bombă din Oklahoma.
419 morți în accident.
În amintirea celor 1577 de suflete pierdute.
229.866 morți.
Tată!
Tată! Vom întârzia!
Mulțumim că ne-ați adus, dle Koestler.
Tată, ești bolnav?
Sunt bine.
Nu crezi că te comporți cam ciudat astăzi?
Sunt ciudat? Am avut mult de lucru noaptea trecută.
Bine...
- Pa, tată. - Pa.
OBSERVATORUL MIT HAYSTACK WESTFORD, MASSACHUSETTS
Și uită-te la asta... Uită-te la numerele de lângă dată.
Da, da...
2996, atâția oameni au murit în atacurile din acea zi.
- Da. - Fii atent la mine. Știu cum sună.
Am potrivit aceste numere cu datele fiecărui dezastru major la nivel global
din ultimii 50 de ani... într-o secvență perfectă.
În afară de trei.
Aceste ultime trei evenimente nu s-au petrecut încă, începând cu acesta.
Deci mâine, undeva pe planetă, acest șir de numere prezice că
81 de oameni vor muri într-un fel de tragedie...
John... ascultă ce spui.
Știu.
- Sună destul de nebunesc. - Știu, vreau să spun...
Chiar și pentru tine.
- Ce este asta? - Deschide-l.
- De ce-mi arăți asta? - Ziua în care Allison a murit...
în incendiu... se află și ea pe listă.
Pe o bucată de hârtie care a fost îngropată
în pământ timp de cinci decenii.
- Da. - Poți explica asta, Phil?
Mi-am petrecut toată noaptea cu asta. M-am uitat pe listă iar și iar
și am încercat să-i descopăr o greșeală... dar n-am putut.
Poate că cineva joacă vreo farsă foarte proastă...
Așa e, așa e! Doar că i-am văzut când au dezgropat-o!
I-am privit cum au scos capsula timpului din pământ și cum
i-au înmânat acel plic sigilat fiului meu!
Bine, lasă-mă să te întreb.
Toate aceste numere neîncercuite ce înseamnă?
Nu știu încă. Poate nimic. Dar cele încercuite...
Poate că toate NU înseamnă nimic.
Phil, putem începe din nou?
Nu spun că 81 de oameni vor muri mâine, bine?
Încerc doar să înțeleg de ce asta spune că vor muri.
Bine, este ciudat, sunt de acord cu tine, dar oprește-te puțin.
Ai toate aceste grupuri de numere neîncercuite fără nicio secvență.
Vreau să spun, Numerologie, Cabala, Teoreme Pitagorice,
au fost sisteme care descopereau înțelesuri și numere.
Și nu fac doi bani... De ce?
Pentru ca oamenii văd ceea ce vor să vadă.
- Deci asta crezi tu că fac? - Da, cred că moartea lui Allison
te-a afectat foarte mult. Și cred că îți încețoșează judecata.
Spun doar că-ți încețoșează judecata, nu crezi?
- Unde mergi? - În afara campusului.
SONERIE DEFECTă!
Da?
- Dar vă amintiți de ea? - Da, îmi amintesc de Lucinda.
Era o fetiță atât de tristă.
Doriți niște ceai cu gheață?
Nu, mulțumesc.
Vă amintiți de ziua când elevii au îngropat capsula timpului?
Da. Copiii erau atât de încântați.
Dar Lucinda?
Aceea a fost ziua în care n-am putut s-o găsim.
Se ascundea într-un dulap de sub sala de sport.
Scriind ceva pe ușă cu unghiile ei.
Ca un fel de animal.
Scria ceva pe ușă?
- Ce ascundea? - Nu sunt sigură.
ținea în loc clasa. Mâzgălea doar numerele alea prostești.
Trebuia să o împing de la spate tot timpul.
Apoi am găsit-o, și am știut că ceva o speriase pe biata de ea.
Dar niciodată n-am reușit s-o facem să spună ce a fost.
Fiul meu a primit mesajul Lucindei din capsula timpului.
Asta a scris ea?
Profesore, într-adevăr testați memoria unei bătrâne.
Vă vine să credeți că au trecut 50 de ani?
Este mult timp.
Cred că asta este.
Ce urât din parte mea... nu v-am oferit o băutură.
- Doriți niște ceai cu gheață? - Nu, mulțumesc. E-n regulă.
M-am gândit că aș putea să o întâlnesc.
Îmi pare rău. Lucinda a murit acum câțiva ani.
Sunt tatăl lui Caleb Koestler. Sun ca să aflu numele
celor doi îngrijitori care au scos capsula timpului ieri, la ceremonie.
Nu sunt sigur că pricep de ce ar fi aceasta o problemă.
Caleb!
- Cine sunt aceia? - Nu știu. Doar niște tipi.
- Ce ți-au dat? - Doar asta. Tare, nu?
Ce ți-am spus despre vorbitul cu străinii?
- ți-ai făcut temele? - Mai lasă-mă 10 minute să mă antrenez.
Nu vreau să-ți spun asta de două ori, Caleb.
Moartea Lucindei Embry.
Femeie descoperită moartă.
- Bună, străinule. - La ce vârstă ai învățat să bați la ușă?
ți-am spus că voi trece pe aici.
Mă duc la tura de noapte, îți amintești?
- Nu mi-ai primit mesajul? - Am fost ocupat.
Și poți, te rog, să nu te joci cu lucrurile mele?
Întotdeauna ești ocupat.
Da! Da...
- Ce mai face nepotul meu? - A decis să devină vegetarian.
- Ce? - Ai vreo problemă cu asta?
Sper că nu-l hrănești din nou
cu hotdogii faimoși ai lui tata de duminică seara, nu?
Dacă vrei pe cineva care să ți-l ia de pe cap într-o seară, ca să poți ieși...
știi tu, cum fac oamenii normali...
Apreciez oferta, dar ne descurcăm. Crezi sau nu,
Caleb și cu mine avem o relație bună.
Da. Așa că poți raporta asta la bază.
Mama te salută. La fel și tata.
Grace! Nu...
Înțeleg că nu-ți place să fii fiul unui pastor.
Eu sunt fiul unui pastor.
E-n regulă... Ești, totuși, fiul lui.
- Nu poți să treci peste asta? - Nu poate el s-o facă?
Întreabă de tine de fiecare dată când îl văd.
- Este îngrijorat în legătură cu tine. - A spus asta?
- Nu trebuie s-o spună. - Da...
Trebuie să vorbești cu el din nou într-o zi.
Asta nu poate continua la nesfârșit,
și știi că Allison asta și-a dorit. Ca Caleb să aibă bunic. Și viceversa.
Plec. Plec.
"Apropo, Grace, ce mai faci? Ce mai e nou în viața ta? Cum îți merge?",
"Mulțumesc, John, pentru că ai întrebat..."
Trebuie să mă trezesc devreme de dimineață...
Ce mai pui la cale? Voi spune o rugăciune.
Te rog... du-te.
Bine.
Sindicatul amenință cu grevă dacă cererile lor nu sunt îndeplinite...
Experții spun că exploziile solare din acest weekend ar putea afecta
comunicarea prin celulare și niște sateliți...
Experții?
Optzeci și unu...
Și în seara aceasta în Golful din Mexic...
o explozie a avut loc și s-a stârnit un incendiu care
a ars timp de trei ore înainte de a fi stins.
Oficialii nu au aflat cauza exactă a exploziei,
dar cred că este o defecțiune la sistemul de răcire.
Mulțumită răspunsului prompt al unității noastre de salvare,
structura a fost evacuată fără a se pierde vieți omenești.
Fermierii din regiunea central-vestică simt în continuare efectele secetei...
Și urmează Carl, cu vremea. Se pare că vine o zi foarte călduroasă.
Așa este, Bob. Prognoza meteo spune că ne așteaptă o presiune înaltă
va veni pe la sfârșitul acestei săptămâni.
Se pare că "vara indiană" s-a hotărât să mai dureze încă puțin.
Așa că nu scăpați încă de pălăriile și de cremele de protecție...
- Alo? - Tată, unde ești?
Trebuie să ne duci cu mașina după-masa asta.
Caleb... îmi pare atât de rău.
- Te voi lua în 10 minute. Bine? - Bine. Pa.
Școala Elementară William Dawes.
O altă rută... Nu există o altă rută.
Kim și Phil nu pot răspunde la telefon chiar acum, așa că lăsați un mesaj.
Phil... sunt John. Uite ce, îmi pare rău în legătură cu ieri.
M-am cam pierdut cu firea, nu-i așa?
Nu sunt pregătit să cunosc pe cineva într-un mod special,
dar aș dori să-ți accept invitația la cină.
Mi-ar prinde bine să ies din casă, deci...
Și...
LATITUDINE: 42.41 LONGITUDINE: 71.20
Numerele neîncercuite sunt poziții.
Această poziție...
- Totul e în regulă? - Îmi pare rău, dle,
dar va trebui să vă întoarceți în mașină!
- A fost cineva rănit? - Câteva rani, nimic serios...
La pământ!
Ajută-mă! Ajută-mă!
Te rog, nu mă lăsa...
Bine, îndepărtați-vă, dle! Îndepărtați-vă!
Când patru avioane au aterizat forțat în aria vastă dintre Maine și Miami...
Unul a sfârșit printr-un dezastru când zborul 74...
Poți aștepta sus cât timp vorbesc cu tatăl tău?
- Nu i-ai spus nimic, nu? - Sigur că nu.
După primele estimări sunt 81 de victime...
Vrei să vorbim despre asta?
Vreau doar... să dorm.
Ce s-a întâmplat, tată? Ce se petrece?
Un camion s-a răsturnat pe șosea.
Este mai mult de atât, nu?
Mă duc la culcare. Fă-ți temele.
Ar trebui să te duci și tu la culcare.
- Fără TV diseară. - De ce? Întotdeauna mă uit o oră.
Fără întrebări, Caleb.
Îți pot pune întrebări atunci când îmi spui să fac lucruri fără sens.
Nu mă lași să joc fotbal! Nu mă lași să stau la Jason...
și acum nu vrei să-mi spui de ce te porți atât de ciudat tot timpul?
Nu mai sunt un copil...
81 de persoane au murit în tragedia din Lexington.
Dumnezeule... John, erai acolo?
Data, numărul de morți,
coordonatele de pe GPS, longitudine și latitudine...
- De ce n-am văzut asta? - N-a fost o coincidență...
Am trecut pe acolo exact în momentul în care prezicerea a devenit
realitate, nu este o coincidență.
Bine, John, n-am spus c-a fost.
Deci cum numim asta? Sincronicitate?
Două evenimente fără legătură: dezgroparea unei capsule a timpului
și prăbușirea unui avion se combină
pentru a crea o semnificație pentru subiect, tu.
Continui să le văd fețele... arzând.
Omule...
Bine... Am trecut de domeniul rațional, nu avem un punct de referință.
Ar putea fi multe înțelesuri care trebuie luate în considerație.
Au mai rămas doar două dezastre.
- Ce spui? - Numerele...
Sunt avertismente făcute pentru mine.
Ar putea fi și un avertisment să stai departe.
Astăzi puteai fi ucis, John, Caleb ar fi fost orfan,
și tu vrei să înfrunți din nou pericolul?
Au rămas două dezastre...
Acum gândirea mea științifică îmi spune să nu mă mai amestec în asta.
Și la fel ar trebui să faci și tu.
- Caleb, e-n regulă! - Tată...
E-n regulă...
A fost doar un coșmar...
A fost doar un coșmar.
Stai departe de noi! Ai auzit?
Vrei puțin din asta?
LUCINDA EMBRY - WAYLAND
Caleb, de ce nu te uiți la lupi?
Vin și eu mai încolo puțin, bine?
Bine.
- Știi că toți lupii sunt născuți surzi? - Serios?
Dar când îmbătrânesc pot auzi urletul altui lup de la 16 kilometri distanță.
De unde știi asta?
Am citit în National Geographic.
- Bună. - Bună.
Aceea este fiica ta?
- Da, de ce? - De ce? Acela este fiul meu.
Și se pare că sunt deja cei mai buni prieteni.
Probabil că îi povestește despre animale.
De mică era fascinată de ele.
La fel și Caleb. Îi plac animalele dispărute.
- Sunt John. - Bună, Diana.
- Ce fac acum? - Caleb îi arată ceva prin semne.
Îmi pare rău. Nu mi-am dat seama că este...
Nu este.
Sunetele sunt doar puțin neclare pentru el.
Are un aparat auditiv care ajută, dar nu este surd.
Este expert în limbajul prin semne.
Nu cred c-a mai fost vreodată atât de cald în octombrie.
Cred că aerul condiționat este stricat.
Tată, putem lua ceva de băut?
Putem să mergem și noi?
Doriți să veniți cu noi?
Sigur... ar fi drăguț.
- Abby, acesta este John. - Bună, Abby.
Uneori îmi este cam greu pentru că, știi tu, sunt pe cont propriu.
- Știu cum te simți. - Și tu ești un părinte singur?
- Da. - L-am dat afară acum câțiva ani...
Nu și-a putut ține mâinile acasă... așa că am decis că nu
mă poate ține nici pe mine acasă.
Este pierderea lui...
Tu ești divorțat?
Diana. Nu ne-am întâlnit aici accidental.
Trebuie să vorbesc cu tine despre ceva... să te întreb ceva...
În legătură cu mama ta.
Mama mea? Ce e cu ea?
A avut vreun fel de abilitate?
- Abilitate? - Un dar...
Sau ceva de genul.
- Cine ești tu? - Este ciudat, nu mă cunoști.
Sunt John Koestler, predau astrofizică la MIT.
Fiul meu învață la școala Elementară William Dawes,
care este aceeași școală la care a învățat mama ta.
Acum 50 de ani a pus asta într-o capsulă a timpului...
Este o listă cu date... evenimentele care...
Sunt de părere că ea a crezut că se vor întâmpla.
Uite ce, nici nu știu despre ce este vorba!
Am crezut că dacă aș putea vorbi cu tine... sau cu tatăl tău...
Tatăl meu este mort!
Cred că există oameni, ca mama ta, Lucinda,
care pot vedea lucruri înainte să se întâmple.
Abby! Plecăm! Scumpo?
Am urmat una din prezicerile mamei tale...
și am privit cum 81 de oameni au ars în acel accident aviatic de ieri!
Când ea a spus că se va întâmpla! Unde ea a spus că se va întâmpla!
Și n-am putut face nimic în legătură cu asta.
Ea spune că 170 de oameni vor muri mâine în New York!
și în trei zile... 19 octombrie... încă 32 de oameni!
Stai departe de mine... și de fiica mea!
Abby! Să mergem, scumpo! Haide!
Stai chiar acolo. Diana!
Cred că asta are ceva de-a face cu fiul meu. Nu știu cum sau de ce,
dar cred că e în pericol... așa că-ți cer, te rog, te rog să ne ajuți...
Nu pot.
... ca răspuns la un avertisment al FBI-ului
asupra unui posibil atentat terorist.
Siguranța Națională a trecut nivelul alertei la "ridicat"
după ce s-au primit informații care indicau
că un atac asupra unui oraș important de pe Coasta de Est...
ar putea fi iminent.
Poliția a rugat cetățenii să rămână precauți.
FBI New York, unde vreți să vă transfer?
Atacul va avea loc mâine
la colțul străzilor Lafayette și Worț.
Izolați zona de la miezul nopții. Ați înțeles?
Domnule, lăsați-mă să vă fac legătura cu...
Vă rog, faceți exact cum spun, altfel mulți oameni vor muri!
- Aceasta nu este o farsă! - Dle...
Ai spus că mi-l vei lua de pe cap.
Mai e vreun lucru pe care nu mi-l spui?
Nu-l lăsa să se uite la știri.
De ce n-a fost această intersecție blocată?
Mă scuzați?
Am spus de ce n-a fost această intersecție blocată?
N-ați primit vreun avertisment în legătură cu atacul?
Dle, vă rog să vă calmați!
Dacă lucrați în această companie, vom avea grijă de asta...
Dle, opriți-vă!
METROU
- Coboară din tren! - De ce, ce se întâmplă?
- Doar ia copilul și coboară din tren. - Care este problema, prietene?
Opriți-vă chiar acolo, dle!
Poliția de Tranzit! Vă cer să vă opriți!
Acela este! Trebuie să-l oprim!
Poliția de Tranzit! Întoarce-te!
Acum! Mâinile sus!
Vă rog, vă rog, n-o s-o mai fac, promit! Le voi da înapoi!
Le voi da înapoi!
Următoarea oprire...
Duceți-vă în spate!
...dezastrul aerian care a avut loc acum două zile.
Și știți ce? Administrația Națională Atmosferică și Oceanică
a păstrat tăcerea în această seară după accidentul de metrou devastator
din Manhattan, căderile de curent în Long Island
și încă două aterizări de urgență la aeroporturile La Guardia și JFK.
Accident? La ce naiba lucram?
Vin acolo în 30 de minute.
Nu, sunt bine. Ne vedem în 30 de minute.
Du-te înăuntru.
Vrei să vezi casa?
Sigur.
Ai spus 19 octombrie. Mama mea vorbea tot timpul despre acea zi tot timpul.
A spus că este ziua în care voi muri.
Toată viața, același lucru a planat deasupra mea...
și a lui Abby.
Nu pot crede că cineva îmi poate prezice viitorul.
Și oricum, ce importanță are?
Tot murim până la urmă...
Nu vreau să știu ce-mi pregătește viitorul.
Anul trecut, soția mea era într-o călătorie de afaceri în Phoenix,
cu câteva zile înaintea zilei mele de naștere și...
Un incendiu a izbucnit în hotelul ei la 4 dimineața.
Anchetatorii au spus că Allison a murit în somn din cauza inhalării fumului.
A murit în somn. Că nu și-ar fi dat seama ce se întâmpla.
În timp ce ea murea eu eram în curtea din față.
Întotdeauna am crezut că trebuie să simți
atunci când cei pe care-i iubești sunt în pericol.
N-am simțit nimic.
Nimic... Doar curățam frunzele de pe peluză.
Îmi pare atât de rău, John.
Din acel moment, am decis...
că niciunul dintre noi nu poate ști ce urmează,
că viața nu este nimic altceva decât un lanț de accidente
și de greșeli întâmplătoare...
Iar după aceea am primit acea listă.
Dacă ar fi ajuns la mine înainte ca Allison să plece... i-aș fi salvat viața.
Trebuie să știu.
Este încă aici...
Ce este asta?
Ai văzut asta?
Abby făcea asta uneori...
scria lucrurile invers.
Ultimul număr. Nu cred că este 33.
Este E.E.
E.E., inițiale.
Era cineva pe care-l cunoștea?
Nu știu.
Aveam 9 ani atunci când a făcut supradoză...
Singura dată când am venit aici a fost cu tatăl meu,
când i-a identificat cadavrul.
Mi-a lăsat totul ca moștenire, dar...
Niciodată nu m-am întors după vreunul din lucrurile ei.
Când eram mică, mama mea spunea că poate auzi voci...
care-i șopteau...
spunându-i lucruri oribile.
Într-o zi tata m-a luat de lângă ea.
A spus că este bolnavă.
A spus că s-a mutat aici ca să se pregătească.
Niciodată n-am știut ce-a vrut să spună prin asta.
Am făcut asta pentru ea, odată, de Crăciun.
N-am știut că l-a păstrat...
Privea aceste poze ore întregi.
Acolo au găsit-o.
Înăuntru...
BIBLIA
Ai văzut destule?
Da, bine... Mergem.
Abby!
E.E. nu este o singură persoană...
TOATă LUMEA
Abby, nu!
Ce? E-n regulă!
- Sunt aici... - Cine?
Cine este aici, Caleb? Te-au rănit?
Nu... vorbeau cu noi...
- Ce au spus? - Nu știu. Toți vorbeau în același timp.
Au spus că putem merge cu ei...
dacă alegem să mergem.
Cine, dragă, cine?
Oamenii care șoptesc.
Încuie ușile!
Ce treabă ai cu fiul meu?
Răspunde-mi!
Știu doar că ne urmăresc de câteva zile.
Cred că cineva ne urmărește pe mine și pe Abby.
De asta n-a scris niciun fel de coordonate după data finală.
Pentru că de data asta nu există o singură poziție.
Vrei să-mi spui că mama mea putea vedea sfârșitul tuturor lucrurilor?
Că vom muri mâine cu toții?
Mama mea era dereglată. Ar fi putut doar... să inventeze totul.
A avut dreptate până acum, Diana.
În legătură cu totul.
Abby este tot ceea ce am, John...
Nu pot lăsa nimic să i se întâmple.
Caleb, chiar trebuie să dormi.
Îi pot auzi șoptind uneori, la fel cum poate și Abby.
Crezi că și Lucinda i-a auzit?
Da, cred că da.
Eu și cu Abby vom muri?
Nu. Niciodată nu voi lăsa asta să se întâmple, Caleb.
Mă auzi? Niciodată...
Tu...
Abby, ce ai dori să mănânci la micul dejun?
Abby?
Ce faci, scumpo?
Este soarele.
Trebuie să verific ceva. Ia-o pe Abby, veniți cu noi.
Caleb!
John, ce s-a întâmplat?
Vorbește cu mine! Ce se întâmplă? Te sun în continuu
de când am auzit de incidentul de la metrou!
John...
Îți amintești de articolul pe care l-am publicat
despre activitatea extrasolară?
- Da, desigur că-mi amintesc. - Am găsit dovezi în legătură
cu o serie de explozii pe o stea din afara Inelului Pleiadelor.
Da, datele au sărit în aer.
Amândoi ne înșelam. Numerele sunt un avertisment.
Dar nu numai pentru mine sau vreun grup de oameni de știință.
Sunt un avertisment adresat tuturor.
Acum chiar mă sperii de moarte.
O explozie uriașă... în propriul nostru sistem solar.
Un val de radiație de o mie de nano-tesla care ne-ar distruge stratul de ozon...
omorând fiecare organism viu de pe această planetă.
Nimeni nu știe, trebuie să sunăm NOAA...
Deja știu, se poate însă întâmpla în orice clipă.
Am crezut că există un scop pentru toate astea.
De ce am primit această prezicere dacă nu pot face nimic în legătură cu ea?
Cu pot opri sfârșitul lumii?
Continuă, Phil... nu te lăsa descurajat.
- Diana... - Sunt atât de proastă...
Mi-am trăit viața știind că are dreptate...
și prefăcându-mă că este nebună.
Dacă ne ascundem sub pământ, avem o șansă, nu-i așa?
- Este posibil. - Știu niște peșteri...
lângă Route 40, după Groton. Nu prea știe nimeni de ele,
mă jucam acolo când eram mică.
Am putea încerca acolo, nu?
- Bine. - Bine...
Caleb, pune niște lucruri în ghiozdan,
Diana, du toată mâncarea care nu se alterează și toată apa în camion.
- Încercați să terminați în 10 minute! - Începe! Voi lua niște genți.
Da.
ÎMPREUNă PENTRU TOTDEAUNA
Allison a vrut să te sun...
În ziua în care a plecat în Phoenix, a vrut să-i promit că te voi suna.
- Știu, Jonațan. - N-am vorbit de atâta timp...
nici măcar nu știu de ce.
Trebuie să-ți spun ceva...
Da?
Acea predică pe care o rosteai de Rusalii despre Darurile Duhului?
- Unul a fost Darul Profeției... - 1 Corinteni 12.
Da, îmi amintesc de ea.
Biserica trebuie să respecte profeții.
Am o profeție, este pe cale să fie dovedită ca fiind corectă...
Vreau ca tu să o respecți și să o primești ca pe un adevăr.
Aceasta încălzire pe care o simțim nu se va ameliora...
Va deveni mai gravă. Mult mai gravă.
Vreau să o iei pe Grace, pe mama și câte provizii poți
și să vă adăpostiți sub pământ diseară.
Beciul, canalele...
cât de adânc puteți și cât de repede...
Și asta ne va proteja de aceasta încălzire?
Nu știu asta, dar... trebuie să încercăm, nu?
Îmi pare rău, John, dar mi-e teamă că nu voi merge niciunde diseară.
Sau în orice seară.
Îți apreciez îngrijorarea, dar dacă este rândul meu să plec...
atunci trebuie să plec.
Sunt pregătit oricând bunul Dumnezeu mă cheamă.
- Tu ești? - Tată!
- Alo? - John?
Tată!
FăRă SEMNAL
Caleb! Să plecăm!
Caleb?
Caleb!
Caleb, oprește-te!
Caleb!
- Ce făceai? - Eu am făcut asta?
Aceasta nu este calea către autostrada.
Așteptați chiar aici.
John!
John, te rog, de ce ne-am oprit aici?
John! Te rog, ce faci? Trebuie să ajungem în peșteri!
Nu mergem în peșteri!
Ce?
Știa coordonatele acestui ultim eveniment.
A încercat să le scrie.
Profesoara a spus că a fost întreruptă, n-a mai avut timp.
Așa că le-a zgâriat cu unghiile pe ușa acesta!
Încerca să ne spună unde trebuie să mergem!
John, n-are niciun sens ceea ce spui! Uită-te la tine! Uită-te la ceea ce faci!
Numerele sunt cheia pentru totul!
Te rog, te rog, John! Trebuie să plecăm!
Mergem în mașina mea, haideți.
Să mergem, luați-vă gențile cu voi.
La naiba... trebuie să fie aici.
Aruncă-l în portbagaj.
- Cum rămâne cu tata? - Trebuie să termine ceea ce face.
Va veni după noi.
Noi o vom lua doar puțin înainte, bine?
Diana!
Caleb!
FăRă SEMNAL
Unde mergem, mamă? Ne ascundem de oamenii care șoptesc?
Da, dragă. Nu ne vor găsi unde mergem acum.
Mama, ei știu unde suntem.
- Cum de știi asta? - Așa ne-au spus.
- I-ai văzut din nou? - Nu.
Pur și simplu vorbesc cu noi.
Cum, Abby? Cum vorbesc cu voi?
Șoptesc. În urechile noastre.
Dumnezeule...
Dumnezeule!
Vreau să-l sun pe tatăl meu!
Telefonul nu are semnal! Îți promit, este în spatele nostru!
Îl vom suna când ajungem acolo!
Așteptați chiar aici.
Numărul 5.
Aceasta este o emisie televizată de urgență.
Acesta nu este un test. Aceasta este o emisie televizată de urgență.
În concluzie...
Dă-l mai tare!
Exploziile solare ar putea dura mai mult și ar putea cauza
mai multe pagube sau distrugeri decât am crezut.
Le recomandăm oamenilor să stea în casă până la alte informații.
Băgați-vă animalele înăuntru, faceți provizii de apă...
și dacă este posibil...
încercați să găsiți adăposturi fortificate sub pământ.
Președintele și Cabinetul vor fi transportați într-un loc sigur.
- Alo? - Tată?
Caleb! Ești bine? Spune-mi exact unde ești.
Suntem la o benzinărie. Nu știu unde.
Informațiile despre puterea de distrugere a acestor explozii...
Caleb, intră imediat înapoi în mașină!
- John? - Unde sunteți?
Suntem în Westford. Îmi pare rău, a trebuit
să fac asta pentru Abby și Caleb! Îi duc în peșteri!
Am găsit numerele... sunt locația rulotei mamei tale!
Acolo trebuie să mergem!
Nu-mi face asta... te rog...
Știu cum sună...
Vrei să ne îndreptam către locul în care se va întâmpla?
Ești nebun?
Este o șansă de care trebuie să profităm!
Altfel vom muri cu toții! Stai unde ești, vin chiar acum!
Nu! Dacă mergem în peșteri, avem o șansă!
Ai spus că soarele nu poate ajunge atât de departe.
Peșterile nu ne vor salva!
Nimic nu o poate face!
Radiația va penetra la o 1,6 km adâncime în scoarța pământească, m-ai auzit?
Singura noastră speranță este să mergem unde numerele ne spun să mergem!
Asta trebuie să facem!
Nu te cred... duc copiii în peșteri! Trebuie să salvăm copiii!
Să nu te miști din loc, Diana! Caleb este fiul meu,
și eu decid unde merge!
Diana? Caleb?
Sunteți acolo?
Abby!
Mi-au furat fata!
Abby!
La naiba!
Unde a dispărut?
Adăpostiți-vă imediat! Încercăm să spațiem...
porțiunile înguste...
Poți să crezi prostia asta? Se vor trezi mâine simțindu-se destul de aiurea.
Acum câteva minute aici era o femeie, țipa!
Era cu copii... unul vorbea la telefon.
Un copil de 9 ani!
Un tip a luat mașina doamnei cu copiii înăuntru!
- A plecat cu ei. - Femeia... unde s-a dus?
Pe-acolo!
Opriți-vă, pungașilor!
Opriți-vă!
Trebuie să căutați imediat adăpost împotriva soarelui.
Ieși!
Unde sunt copiii?
Nu vă putem ajuta acum, dle!
Încarcă! Liber!
Din nou!
Liber!
- Declară decesul. - Ora 12, miezul nopții.
Avem un rănit! Avem nevoie de ajutor!
Diana, îmi pare rău...
Caleb!
Unde se află?
Unde se află Caleb?
Îmi vreau fiul...
Îmi vreau fiul!
Acum!
Tată... nu!
Ești rănit? Ce ți-au făcut?
E-n regulă, tată. Sunt bine.
Acesta este prietenul meu. Mi-au spus că-l pot păstra.
Caleb... vreau să vii cu mine. Mergem acum.
Dar trebuie să mergem cu ei...
Nu ne vor răni.
Abby, ești bine?
- Mama a vrut să fie aici, dragă. - Știu.
Oamenii care șoptesc mi-au spus că mama e în siguranță acum.
Ne protejau în tot acest timp, tată.
Au trimis mai întâi un mesaj, ca să pregătească drumul...
Și acum au venit după noi.
Cine sunteți?
Este timpul să plecăm, tată.
Ne-au ales, ca să putem începe totul din nou.
Ca totul să poată începe din nou.
Ce vreți să spuneți? Nu înțeleg!
- De ce spune asta, tată? - Ce?
- Ce spune, Caleb? - Spune: "Doar copiii trebuie să meargă".
Aceia care au auzit chemarea.
Te rog...
Nu pot merge cu tine, Caleb...
Nu pot merge cu tine...
Ne-au ales pe noi să mergem.
Nu ne-au ales pe noi, Caleb.
V-au ales pe voi. Pe amândoi.
Trebuie să ai grijă de Abby acum.
Trebuie să fii puternic pentru ea.
Nu, nu vreau să merg fără tine!
Te-ar fi putut lua de lângă mine, dar n-au făcut-o.
Trebuie să iei această decizie de unul singur.
Dar ai promis! Ai spus că vom fi împreună pentru totdeauna!
Vom fi, vom fi.
Nu te părăsesc.
Dar trebuie să mergi cu ei, trebuie să mergi cu ei...
Ascultă, Caleb... Oprește-te.
Ascultă-mă.
Vom fi împreună... Cu toții vom fi împreună.
Și mama va fi cu noi. Știu asta.
Știu asta acum... știu.
Uite, ia asta...
ține-l cu tine. Într-o zi vei înțelege ce înseamnă...
Te iubesc, tată.
- Unde este Caleb? - Caleb este în siguranță.
Vom rămâne în direct cât de mult timp posibil.
Tot ce putem spune este ce am repetat toată dimineața.
Mergeți în orice fel de adăpost subteran...
așa că dacă semnalul de la stația noastră este întrerupt...
asta înseamnă un rămas-bun.
Acesta nu este sfârșitul, fiule.
Știu.
Subtitrare de SIGISMUNT: www.torentz.3xforum.ro
Sincronizarea textului: SIGISMUNT
www.torentz.3xforum.ro
Best watched using Open Subtitles MKV Player