- Bună, Sam! - Bună, Larry!
'Neaţa!
LARRY CROWNE
Eşti pregătită?
Trainee!
Bine aţi venit la UMart.
Uşor, uşor. Încearcă aici.
Astea nu sunt... De fapt, dle Avery!
- Ce preţ are asta? - 279,69 dolari.
279,69 dolari.
A fost un căluţ nărăvaş, mititico! Nu-i aşa?
- Îmi pare rău. Ea... - Nu, înţeleg.
Se întâmplă tot timpul, dar, de obicei, în elicopter.
Verifici tot departamentul, fiecare umeraş, înainte să pleci acasă.
Nu pentru că ăsta e regulamentul, dar aşa e frumos.
- Ce zice? - Trebuie să asculţi de două ori.
Larry Crowne e chemat în sala de recreere.
"Larry Crowne e chemat în sala de recreere" ?
Aşa am auzit şi eu. Mă întreb de ce.
- Azi se anunţă angajatul lunii. - Minunat!
- A câta oară ar fi? - Nu spun. A noua.
Larry Crowne pe punte. M-aţi chemat.
Vicky, când ai pariat că se va naşte copilul lui Alvarez?
Eu, săptămâna trecută. Ce prostie!
Ştii că angajaţii din conducere ar trebuie să lase pariurile
pe seama angajaţilor cu ora, Larry.
- Păcat. Puteai câştiga 100 de dolari. - Cubby, fă paşi, te rog!
Îmi pare rău, dar luasem o pauză în zona de recreere.
- Cred că ştiu de ce m-aţi chemat. - Nu prea cred.
Crowne...
Am primit ordin să facem restructurări în tot lanţul UMart.
Ei îi spun "restructurare". Pentru mine e un şut în dos.
Nu-i aşa că de obicei eşti lovit în dos?
- Da. - Categoric.
- Şi în fund. - Dos, fund, totuna.
Doare când primeşti una în fund, oricum ai da-o...
Cu siguranţă.
Larry, îmi pare rău,
dar drumurile noastre se despart.
Îţi explică domnişoara Hurley.
Politica UMart este de a nu limita oportunităţile angajaţilor noştri,
indiferent de rasă, sex, vârstă, orientare sexuală. E şi pe website.
Evaluând dosarele tuturor managerilor de raion,
am observat că nu ai absolvit o universitate sau un colegiu.
Ai primit cel mai mic scor necesar pentru avansare.
Ai oportunităţi limitate de avansare în cadrul companiei,
lucru pe care UMart nu-l încurajează.
Lucru pe care UMart nu-l încurajează.
Parcă m-aţi concedia.
Larry, uite care e problema... Lipsa studiilor superioare
te va împiedica întotdeauna să avansezi în carieră la UMart.
Eşti limitat, Crowne, fiindcă n-ai fost la facultate.
SMU. Promoţia '86. E din aur masiv, amice.
- Nu se dădeau degeaba. - Trei ani, Chico State.
De aceea toată lumea a avansat, numai eu, nu?
Am candidat contra ta, Larry.
Cine ar fi crezut că eu voi fi avansat, şi tu nu?
Am ales marina imediat după liceu, am lucrat 20 de ani pe vapor...
Ca bucătar?
Îţi mulţumim pentru serviciul adus patriei, Larry,
şi pentru serviciile aduse firmei UMart, dar acum s-a terminat.
Absolut. A mai rămas nişte pizza!
- Ultima felie. O vrea cineva? - Nu.
- Larry? - Nu. Nu, nu...
Ascultaţi-mă, vă rog. Nu pot fi concediat.
Ultimii doi ani au fost dificili. Am primit nişte lovituri serioase.
Pe toţi ne-au jecmănit fostele neveste. Am dreptate?
Larry, niciodată nu e momentul potrivit pentru aşa ceva...
Mereu e nepotrivit.
Credeam că voi fi desemnat angajatul lunii.
Într-un fel, eşti.
Conform site-ului vostru, postul e încă liber.
Aşadar, vă repet, Larry Crowne cu "e" la sfârşit.
Vă sun în legătură cu un post liber la Vânzări
sau în conducere.
S-a ocupat? Mulţumesc.
Bună ziua! Dv. Sunteţi directorul, nu-i aşa?
- Aş vrea să vă pot ajuta... - Da.
Mulţumesc oricum. Sunt vremuri grele.
Mie îmi spui?
Vreau să spun că, cu puţin efort,
încă puteţi să plătiţi creditul de 392000.
Ba nu pot. Mi s-a spus că oricând putem face o refinanţare.
Acum trei ani,
v-aş fi oferit jumătate de milion doar în baza semnăturii.
Dar s-a schimbat situaţia.
Sunteţi şomer, şi casa valorează mai puţin decât creditul luat.
Dle Crowne, vă aduc o cafea din partea băncii
şi discutăm despre lucruri bune. Multe lucruri bune.
Primul punct de pe agendă, lichidarea bunurilor dv.
Nu! Ce naiba faci?
Larry Crowne, la nr. 8642 se vinde în faţa casei
de pe vremea lui Lionel Richie.
Deci am monopol în locul ăsta! Dacă te pui cu mine, te distrug!
- Lamar, mi-am pierdut serviciul. - Nu. Te-au concediat?
- Da. - Când?
Vinerea trecută.
Aşa fac mereu. Într-o afurisită de vineri!
Te conduce paznicul până la ieşire,
iar până luni, cel concediat e uitat. E diabolic!
Cică pentru că n-am facultate.
Şi i-ai crezut? Şefii te-au vrut plecat.
Uită-te la culoarea pielii mele. Ştiu ce vorbesc.
- Şi intri în şomaj? - Dacă sunt nevoit...
N-o să-ţi ajungă să plăteşti datoriile.
Proastă idee am avut să iau credit şi să-i plătesc Denisei jumătate de casă.
Ţi-am zis cum eviţi avocaţii de divorţ. Te însori şi rămâi însurat.
Haide. Hai cu mine! Vino!
- Bună, B'Ella. Ai ceva nou? - Larry! Lecţii de dans din anii '50.
Sigur nu ai aşa ceva!
Nu-şi permite. Şi-a pierdut serviciul, a fost concediat.
- Larry. Îmi pare rău. - Da.
Îi vom oferi ceva mai bun decât un serviciu: educaţie.
Pune burta pe carte, şi vei fi acoperit.
Aşa e, Larry. Niciodată nu-i prea târziu să înveţi.
Ascultă-l pe soţul meu. N-a mai avut şef de ani buni.
Da, îmi amintesc şi de ce...
Da, am câştigat!
Am câştigat 500000!
Statul şi-a luat jumătatea. Cartea asta te costă 50 de cenţi.
- Dar ţi le-au dat pe gratis. - Ei, da. Eu, nu.
- 10 cenţi. - 40 de cenţi, şi două de cinci.
- 12 cenţi. - Jumătate de dolar.
- 17 cenţi. - Un dolar, şi ai reducere 50%.
- Păstreaz-o. - Larry, fie, 35 de cenţi!
- Dave Busik, profesorul îndrumător. - Larry Crowne.
Îmi pare bine, Larry. Te-ai întors la facultate?
Nu, e prima dată pentru mine. Am fost 20 de ani în marină.
- Garda de coastă? Aventura vieţii. - Am fost bucătar.
Specialist culinar.
Avem cursuri speciale pentru alimentaţie în hoteluri şi restaurante.
Nu, mi-a ajuns.
Apoi, am intrat în cu totul alt domeniu, până când am fost disponibilizat.
Am venit aici ca să mă asigur că nu se mai întâmplă.
Te-ai gândit să studiezi tai chi?
- Nu, dle. - M-a vindecat de diabet, jur.
Recomand comunicare, 217.
"Arta remarcilor informale."
"De la toasturi şi interviuri pentru angajare,"
"acest curs te va învăţa să comunici cu uşurinţă şi cu încredere."
O să-ţi schimbe viaţa. Şi o să-ţi placă şi profesoara.
Eşti pregătit să munceşti? Ce zici de asta?
- Cursul de comunicare, economie... - Bineînţeles...
- ... şi compunere. Înveţi să vorbeşti. - Bine.
Înveţi să faci afaceri şi să scrii despre asta.
Trei cursuri, dar trebuie să fii prezent şi să munceşti.
Îţi spun, toţi poliţiştii mă opresc în trafic, frate.
Poate din cauza gecii de piele.
Ba nu. Am primit-o de la Talia.
A zis că o să arăt ca un James Dean latino.
Cine e James Dean?
- Ce faci, studentule? - Poţi să repari rabla asta?
Eu nu vând rable. Stai să-mi aduc sculele alea bune.
Larry Crowne. Ai o grămadă de bani în albumele alea ale tale.
- Crezi? - Da!
Vinde-le pe eBay. Îţi arăt eu cum.
Ştii că scuterul ăsta e clasic, nu?
- Da? Dar merge? - Merge, pentru 800 de dolari.
- Lamar, mai degrabă, 200. - Bine. 700.
- 200. - 650.
O să fie o zi lungă cu ăştia doi.
- 630. - 200.
626.
Lamar, nu am bani. Nu am serviciu. 200 de dolari.
Fiindcă îmi eşti vecin, 625, şi îţi schimb uleiul gratis.
Mi-a venit o idee.
Funcţionează simplu. Aici e acceleraţia, aici e frâna.
Pune piciorul pe pedala aceea.
Ăsta-i butonul de pornire. Apasă!
Bravo! O să ai nevoie de un permis special.
- Cât de repede merge? - Destul de...
Nu! Pune frână, frânează!
Larry!
Îmi pare rău! E puternică!
Ce păcat ai comis, de ai curs la opt dimineaţa?
Mi-am luat masteratul în compararea discursului politic
în piesele lui Shakespeare şi ale lui Shaw. Tu?
Am început să alerg pe pistă. Mi-a plăcut.
Sper să nu ajung să-mi placă aşa ceva.
Când ţi-ai analizat ultima oară viaţa şi ai văzut că nu e decât o amăgire?
- Tu de când predai? - Pe vremuri, îmi aminteam.
Ăsta e momentul întrebărilor.
Mă întreb dacă o să am vreun impact asupra vreunuia dintre cursanţii mei.
Nu, deocamdată Facebook şi Twitter le acaparează toată atenţia.
E 7:52. Hai să mergem!
Am plecat... Imediat.
E timpul pentru curs.
Ce Zipper frumos!
M-a adus aici aproape gratis!
Nu te-am văzut în parcarea scuterelor semestrul trecut.
- E prima mea zi de facultate. - Ce frumos!
- Eşti un fost poliţist? - Nu. De ce?
Tricoul băgat în pantaloni te face să semeni cu unul.
- Să nu mai vorbim de ochelari... - Nu, sunt doar student.
Ştii cumva unde e clădirea pentru discurs şi comunicare?
Habar n-aveam că există una.
Ăştia-s toţi?
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt, nouă.
Mare noroc am! Scuzaţi-mă! Cursul se anulează.
E necesar să se întrunească minimum zece studenţi pe curs,
altfel, nu merită costurile, aşa că...
Voi chiar voiaţi să aveţi curs la opt dimineaţa? Eu, nu.
Nu. Oricum, vă mulţumesc.
Aici se ţine cursul 217?
Vezi dacă îţi găseşti un loc.
Eu sunt doamna Tainot, T-A-I-N-O-T.
Se pronunţă "teino", nu "tainot".
Asta e ceea ce veţi învăţa să faceţi
la cursul meu...
Dacă nu vă pasă de curs, n-o să-mi pese nici mie.
Dacă n-o să fiţi suficient de odihniţi
încât să rezistaţi 55 de minute, de trei ori pe săptămână,
atunci, nu vă pasă de cursul 217,
arta remarcilor informale.
Aşa că... plecaţi. Afară! Ieşiţi afară! Acum! Hai!
Merita să încerc. Vă spun ce vom face data viitoare.
Fiecare dintre voi va ţine un discurs în faţa colegilor.
O să ne spuneţi cum se face ceva la care vă pricepeţi.
Doamna Taynot?
Teinot?
- Tae-Bo? - Serios?
- Tu cine eşti? - Steve Dibiasi.
D-I-B-I-A-S-I.
Am doar două zile până la primul discurs?
Cred că visaţi.
De ce te afli aici, Steve?
Profesorul îndrumător a zis că acest curs îmi va schimba viaţa.
Trebuie să răspund.
Da. Amice, am lăsat-o acolo.
În cutia de trabucuri, sub măsuţă, unde e locul ei.
Acolo n-am căutat-o.
- Repetă după mine. - Repet...
- Steve nu poate să răspundă acum. - Steve nu poate să răspundă acum.
- Învaţă să-i pese. - Învaţă să-i pese.
- La revedere. - La revedere.
Bună! Suntem colegi la cursul 217.
Îţi vine să crezi că va trebui
să ţinem un discurs la următorul curs?
Mă sperie.
- Doamne, ca să vezi! - Bună!
M-am gândit la tine, şi nici măcar nu ştiu cum te cheamă.
Larry. Larry Crowne. Îmi pare bine. Ea e...
- Lala. - Lala.
Larry şi Lala. Nu-mi vine să cred.
Pe mine mă cheama Kathryn, până am văzut o fată pe nume Talia în oglindă.
- Numele meu adevărat e Celestina. - Celestina? Ce nume minunat!
Tu...
Lance. Lance Corona.
- Vrei să fii la mine în gaşcă? - Ai o gaşcă?
Fac parte dintr-un grup de fani ai scuterelor.
Îţi trimit un SMS şi eşti invitat să te plimbi cu noi.
V-aţi înscris la cursul de economie 1, introducere în economie.
Încercaţi să înţelegeţi complicata structură a legilor economice?
E dificil, până când citiţi manualul de curs
scris de doctorul în economie Ed Matsutani.
Adică eu.
Citiţi-l şi urmaţi-mă întru iluminare şi putere economică.
De obicei, oamenii se sperie. Dar niciunul dintre voi n-a fugit.
E un bun indicator economic. Să începem!
Sunteţi numai patru.
Cursul se anulează.
Ia să vedem...
Bună! Da...
Da. Îmi place.
Cine a venit mai devreme acasă?
Ofelia, ieşită din lac.
Prima zi a noului an universitar trebuie sărbătorită!
Aşa ar fi normal.
Am făcut o postare impresionantă pe WarriorWeb,
ceea ce ar putea fi continuarea la "Carieră: Al doilea înger".
- Bravo ţie! - Apoi, am ars 1000 de calorii la sală.
Ştiai că nu e nimeni acolo după nouă dimineaţa?
Ce surpriză!
După un pui de somn şi un espresso dublu,
am prestat trei ore, scriind pe blog şi pe forum la CyberShare.
- Nu mă crezi. - De ce să nu te cred?
Scriu, Mercy. Asta fac toată ziua. Cu asta mă ocup.
- Te uiţi la pornografii. - Poftim?
Fie! Bine, poliţia gândurilor, puteţi să mă arestaţi!
M-am uitat la imagini erotice. Sunt bărbat. Recunosc.
- Ţi-a luat ceva timp. - Şi nu e chiar pornografie.
- Şi nu mă ascund. - Ba da.
Oricine are ceva de ascuns.
Eu n-am secrete faţă de tine.
În fiecare zi îţi povestesc şi bune, şi rele.
Cele rele de azi?
Alege între un Shakespeare anulat şi o introducere în literatura Renaşterii,
cu 20 de oameni care cred că Renaşterea e un festival în iulie.
Cele bune? Tocmai le beau.
Ce rece e!
Nu ai secrete. Eşti perfectă. Aşa eşti tu.
- Măcar plătesc facturile. - Asta îmi ascunzi tu de fapt.
Vii acasă supărată, pentru că...
Şi nu te supăra, eu stabilesc un trend în lumea internetului,
în timp ce tu predai la o facultate de tot râsul.
Asta îmi ascunzi tu de fapt.
Tu eşti abonat la "Ţâţe XXX", sperând că eu nu ştiu sau că nu-mi pasă,
dar eu ştiu, şi nu-mi place.
Poate las impresia că nu muncesc din greu, Mercy, dar muncesc.
În lipsa ta, sunt un tip care se comportă ca orice bărbat.
Şi faptul că-mi întorci spatele ne ajută mult relaţia!
Sunt bărbat şi mă comport ca orice bărbat!
Atâta tot!
Lumea crede că lacrosse-ul feminin nu e un sport adevărat,
fiindcă nu poţi să te lupţi corp la corp, dar nu e aşa.
Dacă vrei să fii agresivă înainte de meci,
izbeşte-te de perete şi apoi fă zece flotări!
Fii agresivă!
F-I-I A-G-R-E-S-I-V-Ă! Fii agresivă!
Mulţumesc. Lacrosse feminin...
Nu m-aş fi gândit. Cine urmează?
Bine, atunci, o să aleg eu. Domnişoara Crowne, te rog.
- Adică eu? - Domnul Crowne. Scuze.
Începeţi.
Discursul meu va fi despre un subiect aparte,
cum să prepari friganele la nivel de restaurant.
Dar nu vă temeţi, e în engleză.
Ingredientele-cheie ale friganelei sunt:
pâine, ouă,
lapte, esenţă de vanilie,
ulei sau unt topit,
scorţişoară, nucşoară,
zahăr pudră şi ouă.
Le am chiar aici.
Câteva cuvinte despre siropuri...
Mulţumesc. Friganele.
Direct şi la subiect!
- Următorul, vă rog. - Mi-a venit o idee chiar acum!
- O să vă placă! - Sunteţi clarvăzător?
Nu. Sunt Steve Dibiasi.
Probă de microfon, doi, zece...
Goffrele prăjite, cel mai rapid mic dejun.
Se pun în prăjitorul de pâine, se scot şi se papă ca un sendviş.
Nu faci mizerie.
Ding-ding! Aplauze, vă rog!
Mi-a furat ideea... Din cauza friganelelor mele.
Cine urmează?
Discursul meu e despre cei cinci paşi de dans pe care trebuie să-i ştie toţi.
Primul e cunoscut şi sub numele de pas dublu, aşa...
Pentru cei avansaţi există fluturele.
După cum am spus în capitolul 3,
economia este aparent o disciplină simplă,
spusă de numere exacte.
Oricine poate face calcule simple o poate înţelege.
"Mergi cu noi?"
Ştiinţa socială a economiei e spusă de o limbă efemeră.
Contractele, diferenţele de plată...
"Lance! Uită-te în stânga!"
- Noi? Pe scuter? - Interpretarea e subtilă...
- Da. De ce nu? - Şi trebuie să te concentrezi.
Aparatul dvs, vă rog.
Li se spune telefoane inteligente, dar numai proştii le folosesc la curs.
Să începem cu diferenţa de plată...
De parcă eu nu ştiu cum arată un poliţist.
Iubitul meu, Dell Gordo!
El e Lance Corona. Coleg şi, deocamdată, băiat bun.
- Scoate tricoul din pantaloni, Lance. - Deci mergi cu noi la plimbare?
Desigur. De ce nu?
Pocneşte şi tu din degete, Lance, altfel, nu intri în gaşcă.
Bine. Te primim de probă.
- Cum te descurci? - Perfect! Unde mergem?
Ne plimbăm un pic, până când ni se face foame,
apoi, mâncăm ceva. Ştii tu un loc?
- Da, ştiu unul. - Marfă! Arată-ni-l!
Urmaţi-mă!
Frank e băiat bun. Amândoi suntem veterani.
El a lucrat 20 de ani în marină.
- Puştiule! Tragi de fiare? - Tu ce crezi?
- Că pierzi vremea de pomană. - Zău?
- Da, ar trebui să faci flotări. - Da?
Vezi cum arăt? Cândva, eram doar fibră şi os.
- Zău? În ce an? - O mie nouă sute să mă pupi undeva.
- Mă duc acasă, am teme de făcut. - Nu! Abia am început.
Hai cu noi. Mergem la magazinele de vechituri, second-hand...
Vă plac vânzările în faţa casei? Ştiu eu un loc grozav, deschis zilnic.
- Acolo să ne duci, Lance Corona. - Să mergem!
- Frank, mulţumesc! - Cu plăcere, Larry. Pa!
Suntem invadaţi!
Larry. Cu ce vagabonzi te-ai înhăitat?
- Sunt colegii mei de la facultate. - Colegi de facultate?
Stai, puştiule... Tavă postmodernistă pentru a sta la televizor. Artă curată.
Un chilipir, la 100 de dolari bucata!
- Pentru astea? - Da.
Dacă îţi plac, hai să negociem.
- Un dolar bucata. - 99.
- Doi dolari. - 98. Te-ai prins cum merge?
2,25.
97,50. Şi, puştiule, fac asta zi de zi.
Nu...
Astea ţi-ar veni de minune. Şi ţi s-ar potrivi.
Drăguţ!
Glumeam! Opt dolari, şi sunt ale tale!
- Era cât pe ce să mă crezi. - Ba nu.
Te-ai gândit că 97,50 ar fi cam mult pentru nişte tăvi,
dar nu e mult, dacă stai să te gândeşti!
- B'Ella zice că nu-şi închide uşa. - Câtă încredere are!
- Deci aici dispăruseşi! - Ce înghesuit şi întunecat e aici!
Lance, alături e plin de comori.
Se vede că e bărbat şi că locuieşte singur.
Voi intraţi în casele tuturor vecinilor?
Sal ştie să tundă şi se va ocupa puţin şi de tine.
- Serios? - Da, Lance. Trebuie să te tunzi.
- Unde e baia? - În spate, lângă dormitor.
Hai! Prima dată e gratis.
Cum poţi respira cu atâtea chestii?
De obicei, fac curat în weekend. Am fost ocupat.
Du-te la Sal. E nevoie de muşchi aici.
Ce se întâmplă acolo?
O mică introducere în feng shui.
- Te scăpăm de dezordine. - Da, dar să nu exageraţi.
Las-o pe Talia să facă ce vrea. O să-ţi facă viaţa mai uşoară.
Am făcut tot ce am putut.
- Frumos. - Aşa mi-l imaginam eu pe Lance.
Dl Lance Corona.
Ridică mâna dreaptă. Spune ceva patriotic.
- Revin după publicitate. - Bine ai venit în Patrula Stradală!
Patrulăm pentru dreptate şi frumos. E o slujbă permanentă, Lance.
Lance, nu uita să te piepteni lateral spre înainte şi apăsat pe creştet.
Eşti mult mai cool decât pari.
Uneori, totul se reduce la frizura potrivită.
- Mulţumesc! - Trebuia s-o facem, Lance!
Lance. Toţi bărbaţii se îndrăgostesc de Talia.
Şi tu te vei îndrăgosti, dacă nu te-ai îndrăgostit deja.
Dar eu o iubesc cel mai mult. Îţi spun să ştii.
Pe bune, nu mă face să stau cu ochii pe tine.
- Cum te cheamă, Lance? - Larry Crowne, cu "e".
Don Gordon, cu "G". Bate palma.
Priveşte-mă în ochi.
Strânge bine. Nu facem concurs, dar strângem bine.
Ţine-o aşa. Adaugă cealaltă mână.
- Un cuvânt, Lance. Pace. - Pace.
Spectaculos!
Deci asta e feng shui.
Bună, Larry!
- Nu mă costă aproape nimic, Lamar! - Ţi-am zis că e un model clasic!
Am senzaţia că m-a fraierit.
Introduceţi destinaţia dorită.
Doamnă Tainot!
Nu-mi vine să cred!
- Sunt Larry Crowne! - Exact, bună!
Ne vedem la cursul 217 în câteva minute!
Da, aşa e.
- V-am văzut cântând. - Cânt ca să nu mai aud GPS-ul.
- Vezi? Nu se mai opreşte. - Nu-i de mirare, e Map Genie.
Când vindeam astfel de lucruri,
v-aş fi sugerat să vă luaţi un Vortex, căci Map Genie are...
E foarte complicat. Nu mă mir, e activată funcţia automat.
Meniu, selectează, opţiuni,
automat, selectează voce.
Schimbare? Da. Pornit, oprit. Oprit. Schimbare? Da.
Salvează şi înapoi, înapoi, înapoi şi ieşire.
- De când s-a stricat? - De când l-a instalat soţul meu.
- Acum e reparat. - Mulţumesc.
Ce ne puneţi să facem astăzi la curs?
- O să vezi. - Urmaţi-mă.
Interesant.
Nu e bine să vă uitaţi în jos la notiţe sau la mâini.
Uitaţi-vă în sus, la public.
Găsiţi nu unul, ci trei puncte pe care să vă concentraţi,
şi mutaţi-vă privirea la fiecare.
Începeţi dintr-o parte, privindu-l în ochi pe cel care se află acolo.
- Bună! - Salut!
Când ajungeţi în centru,
vă concentraţi pe cele mai importante lucruri.
Odată ce aţi ajuns în partea cealaltă,
aţi inclus practic pe toată lumea în discuţie.
Nu zăboviţi prea mult asupra niciunui punct.
dacă priviţi şi vorbiţi cu un singur spectator,
persoana respectivă ar putea înţelege greşit mesajul.
Cine vrea să fie primul?
Dacă raportul de pe axa A coincide cu cel de pe axa B,
deficitele apar din cheltuieli administrative, taxe şi reinvestiţii.
Cu alte cuvinte? Domnişoara Francesco.
- Ceva foarte complicat. - Dl Crowne...
Paradoxul pragului de rentabilitate?
Acesta este răspunsul corect, de la pagina 56.
Cineva citeşte manualul.
Deşi legile economice sfidează orice presupunere,
"Animăluţul profesorului!"
paradoxul rentabilităţii creează un nou sistem,
un flux financiar iluzoriu, care pare a fi proactiv, dar este static.
"Am citit cursul."
- Măi să fie! Ai ceva marfă. - Aşa este.
Dar feng shui prost, totuşi.
Ai un capital neprofitabil dacă stă degeaba. Sau le vinzi pe eBay?
Niciodată să nu cumperi haine fără să le probezi!
Trebuie să simţi materialul şi să vezi cum cade pe tine.
- Eu nu fac aşa. - Dă-ţi jos pantalonii.
- Poftim? - Dă-ţi jos pantalonii!
Serios?
Treci în spatele stativului şi dă-ţi jos pantalonii!
- Nu-mi permit toate hainele astea. - Sunt gratis, Lance.
Lance, mi-a venit iubitul! Pune-ţi pantalonii.
Da, Lance. Pune-ţi pantalonii.
Sunt cam strâmţi! Stai aşa...
- Încă două, te rog. - Bine.
Ştiam eu de ce am sărit peste facultate.
Dacă nu făceam cursul lui Matsutani, nu ştiam ce rău stăm de fapt.
Bunurile mele, fluxul de debit, cheltuielile...
Dacă ai nevoie de o slujbă, Kemo Sabe, cere, şi ţi se va da.
- Mai ştii să găteşti, nu? - Da, aşa cred.
Foarte bine, înţelege-te cu Raul. E dur, dar corect.
Eu sunt şeful bucătăriei. Ştii de ce?
- Pentru că sunt dur, dar corect. - Dur, dar corect.
- Vrei să lucrezi cu mine? Bine. - Dacă îţi pot fi de ajutor.
Dacă îmi poţi fi de ajutor? Nick, câte slujbe ai?
Trei, plus antrenor la juniori.
Tu câte prietene ai?
În America, trei. În Mexic, trei. În Panama, una.
- De când n-ai mai lucrat în bucătărie? - Au trecut câţiva ani.
Rezolvăm comanda asta, şi mai vedem.
Gata comanda!
- Poftim! - Bun.
- Te chemăm oricând e nevoie. - Trebuie să merg la facultate.
N-ai decât să mergi şi la mănăstire.
- Fii punctual şi nu fura ustensilele. - Perfect.
- Sunt bun de şef, nu? - Minunat! Dur, dar corect.
Mulţumesc.
Poate nu vă vine să credeţi, dar mulţi desconsideră "Deep Space Nine"
în favoarea seriei originale şi a "Generaţiei următoare".
Deşi şi eu sunt fan al ambelor viziuni ale lui Roddenberry,
Nu există nicio versiune de "Star Trek" care să nu-mi placă. Niciuna.
După cum vă spune şi uniforma mea, dacă urmam Academia Flotei Stelare,
studiam ştiinţele vieţii.
Cine chiuleşte? Unde e Larry Crowne?
Poate e răcit.
Dle Mack, îmi cer scuze. Continuaţi cu "Războiul stelelor".
În spaţiul cosmic.
Nici nu ştiu de unde să încep cu diferenţele dintre "Star Trek"
şi "Războiul stelelor", al lui Lucas. E...
Viaţă lungă şi prosperă. Activează!
Falimentul. Economia nu poate fi liberă fără faliment.
Dezavantajele sunt clare, dar care sunt avantajele?
Îmi cer scuze de întârziere.
Dr Matsutani, mă mai primiţi?
Sunteţi student, dle Crowne. Două lucruri nu aveţi voie,
să fumaţi în clădire şi să folosiţi telefonul la curs.
Mulţumesc.
Avantajul falimentului are două aspecte? Cum aşa?
Aici eşti? Ai tupeu să apari aici, după ce ai chiulit de la mine!
- Dnă Tainot. Mă bucur să vă revăd. - Dr M! Şi de la dv. A chiulit?
De fapt, a întârziat.
- Nu se va repeta niciodată. - Chiar că nu se va repeta.
La următorul curs, o să fii primul vorbitor la subiecte spontane.
Două minute. Subiect spontan. Primul.
Design interior.
Eticheta la locul de muncă. Asta e bună.
Sper că merită!
- Nu, pe bune, sunt nemaipomenite! - Bine.
Haide.
Nu-mi vine să cred. Mănâncă dulciuri cu o păpuşică.
De asta s-a înscris la facultate,
să-şi găsească una pasionată de moşi.
Şi de gogoşi roz...
Nu e adorabil?
Cine-i ăsta?
Larry! Bravo!
Bună, participant la "Project Runway" ! Eu te aleg pe tine.
Hei, Johnny Cash! Unde ţi-e chitara?
Dl Crowne e primul. Trage şi alege.
- Aici scrie "design interior" ? - Să zicem că da.
Şi... start!
Designul interior.
Nu ştiu nimic despre design interior.
Dar nici nu trebuie, pentru că ştiu o fată care se pricepe.
Primul lucru pe care l-a făcut când a venit la mine
a fost să rearanjeze tot ce am.
A aruncat vechiturile şi mi-a rearanjat lucrurile,
mutând mobila în locuri în care nu mai fusese niciodată.
Şi uite-aşa, m-am trezit că am un interior minimalist,
cu spaţii de trecere feng shui, în care totul e gândit în aşa fel
încât să nu permită chi-ului sau energiei vitale să iasă din casă.
Apoi, a trecut din living în dormitor,
unde era ceva de coşmar. Şifonierul meu era un dezastru.
Aveam prea multe umeraşe nepotrivite
şi nu aveam destule eşarfe care să se asorteze la haine.
Iar sertarele erau minuscule. A început să-mi arunce...
Nu mai pot purta pijamale la fel, doar pantaloni de pijama cu tricou.
Când a sărit pe patul meu, i s-a părut prea tare!
"Cine stă aici? Familia Flinstone? Mi-a înţepenit gâtul."
Apoi, mi-a aruncat toate cămăşile. Iar tricourile cu guler sunt interzise.
A reţinut cineva ceva din descrierea lui?
Feng shuiul chiar funcţionează, am citit la cursul de studii asiatice.
Ceva despre familia Flintstone.
Lui Larry îi place ca gagicile să-i rearanjeze vechiturile.
Asta facem noi, femeile. Vă facem mai buni.
Ne îndepărtăm de subiect. Mulţumesc, dle Crowne. Chester, e rândul tău.
"Lance, am nevoie de tine!"
"Sunt la serviciu, vino la Frank's."
În sfârşit, renunţă la ăştia.
Îl pun pe Dell să redecoreze şi fac rost de marfă cât ai zice peşte.
Frumos, mulţumesc. Asta e lista ta de plus şi minus?
Asta te întrebam. Preţul chiriei e foarte mic, nu?
Cheltuieli mici, salarii, la fel. Vei face profit. Iată!
Te iubesc, Lance Corona!
Bună, Dell.
Mă întorc la lucru.
M-am chinuit toată noaptea să obţin un mic zâmbet de la tine.
- Zâmbesc. - Da, ca Joker după trei martini.
- Dacă ajută, ajută. - Nu putem nici să mai ieşim în oraş.
- Nu te "relaxuieşti" nici un minut! - Ai spus "relaxuieşti" ?
E cumva de pe vreun blog canadian?
Hai acasă, şi gata! Urcă în maşină!
Vrei să ţii prăjitura cu brânză...
- ... ca să nu alunece? - Sunt alergică la prăjitura cu brânză.
- Îţi cer prea mult? - Ai uitat?
O, Doamne!
Cauţi un alt gen de bărbat? Mercedes? Asta e?
Desigur.
Vreau să te anunţ că mie îmi place aşa cum sunt.
Te suport aşa cum eşti şi nu mă plâng de nimic!
Eu nu mă plâng. Spun doar care e situaţia.
Eu muncesc, iar tu te uiţi pe site-uri porno, prefăcându-te că munceşti.
Baţi câmpii.
Azi am scris patru postări.
Pe Fogcaster, pe Skyscan, şi pe Parsec12.com.
Nu sunt postări, ci comentarii.
Comentarii! "Eşti jalnic" e un comentariu.
Şi cine eşti tu, să mă judeci, alcoolico?
Ştiu ce te deranjează de fapt. Pe tine te scoate din sărite
că-mi plac ţâţele mari, iar tu nu ai deloc!
- Ar trebui să-mi retrag cuvintele. - Opreşte maşina.
Opreşte maşina!
- Am zis că-mi retrag cuvintele. - Opreşte maşina!
- Era o glumă! - Vreau să cobor din maşină!
- Dă-mi prăjitura cu brânză. - Nu, îmi retrag cuvintele.
- Îmi retrag cuvintele. - Ce-ar fi să-ţi vezi de drum?
- Te las să câştigi! - N-ai decât să te arunci în prăpastie!
- Întotdeauna tu ai dreptate! - Ratatule!
M-am măritat cu un ratat! Un ratat copilăros, care scrie pe blog!
Ştii ceva? Du-te dracului, scânduro!
- Du-te şi "relaxuieşte-te" ! - Îmi plac ţâţele mari!
Lance! Alertă!
Ce ţi-e şi cu soarta asta!
Hai!
Ia te uită cine aşteaptă autobuzul! Domnişoara Tainot?
Vreţi să vă duc undeva? Urcaţi!
Şi să-ţi stric lipeala cu Bambi? Nu, mersi.
Hei, Bambi era băiat!
- Îmi dai casca ta de rezervă? - Desigur.
Mulţumesc.
- Unde ai fost? - Să-l cuplez pe Lance, iubi.
Un bărbat pe scuter e în stare de orice, Lance.
Ce-or vedea bărbaţii la spiritele libere, dar enervante?
Serios, mă ofer să vă duc.
Serios, pot să merg pe jos.
Încălţată aşa?
Ai observat cu ce sunt încălţată?
Bine, vin, dar nu-mi pun pe cap găleata aia.
Aşa spune legea.
Mergem aşa de încet, că ne-ar depăşi şi o pisică, sper că ştii.
N-am mai dus pe nimeni pe scuter! Mă asigur că vom supravieţui amândoi!
- Poftim? - Am zis "ha, ha, ha".
Ia te uită! Cineva e arestat.
- Mâinile la spate! - Nu-mi vine să cred!
Pare a fi sub influenţa alcoolului la volan. A încurcat-o.
- Nu! - Aveţi dreptul la un avocat.
- Gura! Îmi cunosc drepturile! - Ai înţeles?
- Îmi cunosc drepturile! - Bun. Să mergem.
- Atenţie la prăjitura omului, dle ofiţer! - Ai grijă la cap.
E foarte sensibil când vine vorba de prăjitură!
Voi ştiţi ce-aţi făcut?
Pun pariu pe zece dolari că vomită pe bancheta din spate.
Proastă seară pentru tipul ăla.
Nu te opri, Macduff!
- Aici e! - Pe partea stângă, am înţeles.
La stânga!
Mă urmăreşti?
Voiam doar să mă asigur că aţi ajuns la uşă în siguranţă.
Bine.
Poşeta mea. Ai cumva...
E în maşină!
E o cheie îngropată în ghiveciul acela.
- Asta e? - Asta e.
Par să fie câteva opţiuni.
- Să vedem... - Dă-mi voie.
Am 30 de secunde să opresc alarma, altfel, vine poliţia în jumătate de oră.
- Se mişcă încet. - Poliţişti înceţi.
Ar fi mai bine s-o dezactivez. Nu te uita, te rog.
Doi... Doi.
Aşa. Te-am dovedit.
Gata!
Misiune îndeplinită, dle bărbat în negru.
- Noapte bună, dră Tainot. - Doamnă.
Sunt doamna Tainot. Nu se vede?
Am crezut că preferi "domnişoară".
Nu e bine să presupui nimic.
Ceva de genul ăsta sau... Ştii ce am observat venind încoace?
Că miroşi foarte bine.
Mulţumesc.
Ai vrea să mă săruţi?
Dacă vrei să mă săruţi,
ar fi seara ta norocoasă, fiindcă sunt pe jumătate beată
şi bărbatul meu nu vine acasă decât peste trei-cinci ani.
- Ai simţit? - E incredibil!
Hai, încă o dată. De data asta ai voie să mă pipăi.
Stai aşa, dră Tainot... Doamnă Tainot...
- Doamnă Tainot... - Te rog, a fost...
Dnă Tainot, e momentul să facem ce se cuvine.
- Intră. - Ce?
Glumeşti? Dar credeam că şi eu miros bine.
- Închid uşa. - Cum ai putut... Pe bune?
Încuie uşa.
Să ştii că te văd!
Noapte bună, dnă Tainot.
- Gata, amice, coboară. - Păstrează restul.
Super! Mersi, cu ăştia îmi trimit copilul la facultate.
Doamne!
Nesimţitule!
Doamne, îmi trebuie o cafea.
Doamne, Dumnezeule!
Mercy!
Fir-ar să fie!
Prăjituri cu răvaşe! Mâncarea chinezească prezice viitorul!
Sushi e proaspăt scos din apă. Temperatura e direct din ulei.
Accentul e pe proaspăt!
Dar nu ţine peste noapte, ca puiul Kung Pao.
Aromele sunt şi a doua zi la fel de delicioase.
- Samuraii sunt bucătari super! - Eu cântăresc vreo 40 de kile.
Ce mănânc noaptea, pe la două, după ce fumez iarbă?
Mâncare chinezească în cutii chinezeşti, cu beţe chinezeşti!
- Da! - Cum rămâne cu E-urile?
Ajunge cu falsa dezbatere pe ziua de azi. Vă mulţumesc pentru pasiune.
A fost marfă!
- Dle Crowne, mai rămâi puţin. - Desigur.
Ai încurcat-o.
Azi-noapte s-au întâmplat mai multe lucruri într-un timp prea scurt.
Da.
Cred că a fost ceva nepotrivit,
ţinând cont de relaţia profesor-student.
Eram supărată şi sub influenţa alcoolului.
Îmi aminteşte de un incident
pe care l-am avut cu un băiat care parca maşinile
şi care a fost...
În fine,
sper să putem să iertăm şi să uităm ce s-a întâmplat.
Dacă s-ar bârfi pe această temă nu ar fi doar jenant,
ci mi-ar putea păta şi reputaţia de profesor.
Nu aş vrea acest lucru.
Nu te lăuda la colegi că era s-o faci cu profesoara beată.
Ar trebui să plec.
Sper să nu am aceeaşi discuţie şi cu dr Matsutani.
Dosarul meu privind ratele de la casa cu nr. 8656.
Întrucât banca dvs nu e de acord să-mi reeşaloneze datoria,
ipoteca mea a devenit o datorie imposibilă, pe care v-o transfer.
- Nu, nu vă sfătuiesc să faceţi asta. - E o prescriere strategică.
Ştiu cum se cheamă, dar nu puteţi să faceţi asta.
E de rău pentru creditul dv.
Orice student în anul I la Economie v-ar spune că e un pas dur, dar corect.
Larry, hai să bem o cafea din partea băncii şi să discutăm despre asta.
Sunt obligat din punct de vedere legal să eliberez locuinţa in 30 de zile.
Nu vă supăraţi, dnă Gammelgaard. Sunt alte vremuri.
Fir-ar să fie!
Când am cumpărat casa,
credeam că o să-mi văd copiii crescând pe strada asta.
Frate, te plângi ca un bebeluş,
când eşti sănătos şi n-ai de întreţinut o familie.
Eşti alb, în America, şi o iei de la zero.
- O iei de la capăt. - Nu-mi place să plec.
Destinul te duce în altă parte, vecine.
Dacă te gândeşti la capriciile vieţii, o să-ţi dai seama că...
o femeie cu un metru de croitorie înseamnă bani la mine în buzunar.
Bună ziua, doamnelor! E frumoasă. E o masă de fussball veche.
A fost a lui David Beckham. V-o dau la 1800 de dolari. Un chilipir.
Trebuie să vă documentaţi
până când puteţi prezenta fluent aceste subiecte timp de două minute.
- Ce ai primit? - Cartofi.
Tuberculifere. Abia aştept. Fără repetiţii sau pauze.
- "Disraeli" ? Ce-i asta? - "Cine-i ăsta", vrei să zici.
Un tip din Disrael. Am rezolvat!
Fără notiţe, fără desene, doar tone de farmec.
"Geography Show" ?
- Scrie "George Bernard Shaw". - Ba nu.
- Nu se prea înţelege. - Atunci, două minute despre geografie.
- Paste! - Super!
Baftă tuturor! Acesta este examenul final! Puteţi pleca.
La revedere.
Mersi.
Stai, că nu înţeleg.
Vrei să renunţi la cursul meu ca să deschizi un second-hand?
Cam aşa ceva.
Mercy? Vino s-o cunoşti pe fata asta.
Aduce multă pasiune la cursul meu de feminism şi literatură.
De-am fi toate ca ea... Şi mă părăseşte.
- Ne ştim. - Ce noapte! Nu?
Sunt sigură că Larry Crowne îţi spune totul la aşternut.
La aşternut?
Lance e un scump, dar cred că s-a născut în anii '50.
Lance tace mâlc în privinţa dv. Nu zice nimic.
- Lance? Larry Crowne? Cine? - Unul şi acelaşi.
Lucrează la localul Frank's.
- Cel cu plăcintele bune? - Au friganele excelente.
La sfârşitul fiecărui capitol aveţi un ghid de studiu.
Vi le însuşiţi pe toate, şi vă însuşiţi manualul.
Unde e Talia?
Însuşiţi-vă manualul meu, şi veţi stăpâni lumea întreagă.
Ar trebui să râdeţi odată cu mine.
- Uite-l pe Lance! - Da.
Ce surpriză!
- Ai chiulit de la Matsutani! - Am abandonat facultatea azi.
Ce? Nu, Talia, nu fi proastă, rămâi la şcoală.
"Să nu conduci beată, să nu iei droguri, lasă-te de fumat şi mănâncă legume."
Nu o fac, m-am lăsat şi mănânc. Un ceas nou pentru tine.
Ne-am făcut tatuaje gratis. Eu am vrut unul în japoneză. Uite!
Litera asta înseamnă "curaj". Asta înseamnă "spirit".
"Spirit curajos."
Vă văd! Ăsta e de sticlă! Văd prin sticlă!
E în chineză şi înseamnă "sos de soia".
- Mai taci! - Serios! Sos de soia!
Să vii la marea deschidere.
Nu ştiu dacă ajung. Unii dintre noi au examene.
Bună, Larry!
PRESCRIERE IPOTECARĂ
- Mack. - Da?
- Mai e loc pentru una? - Încerc.
Mersi.
- Nu mai ai loc pentru mobilă? - E un apartament minuscul.
- Cât crezi că iei pe canapeaua asta? - Nu ştiu. Îmi scoţi tu un preţ frumos.
- Eşti deştept, Larry Crowne. - În sfârşit, a venit pizza!
Uite prânzul promis.
V-au spus că am un cupon de reduceri?
Fir-ar să fie! Larry Crowne.
Jack Strang.
Două mari, o salată şi o cutie cu ouă cu scorţişoară. 16,50 dolari.
Îmi pare rău, dar am nevoie de restul de doi dolari. Trăim vremuri grele.
- Mie îmi spui? - Ştii ceva? Lasă...
- Păstrează restul. - Serios?
Mersi, Crowne. Apreciez. Orice dolar ajută.
- Pune-o acolo. - Lamar, nu te atinge de ouă.
Nu mă ating de ouăle tale cu scorţişoară, nu-mi plac.
- O să-mi fie dor de el. Şi de tine. - Da.
- Larry. - Eşti cea mai bună.
- Să mai treci pe la noi. - Larry, am ceva pentru tine.
Mult noroc!
- Apreciez, Lamar. - Dacă o să câştigi, iau jumătate.
- Loz în plic. Nu se ştie niciodată. - Pa, Larry!
O să-mi fie dor de el.
- Pa, Larry! - La revedere, Larry!
Toate femeile din lume au trecut prin ceea ce treci tu acum.
Aşa că hai la treabă! Hai!
Aşa! Bravo, fată!
Hai, hai.
- Cât vreţi înapoi din rest? - Păstrează-l pe tot.
Dar nu uita că o profă ţi-a dat un bacşiş de 12 dolari.
- Să mergi la şcoală. - Mulţumesc.
Sunteţi sexy. Unde predaţi?
Divorţez de un fost scriitor, actualmente blogger,
cu libidoul unui băiat de 13 ani, care a publicat doar două cărţi.
Când bărbatul îşi dă arma pe faţă,
femeia trebuie să aleagă dacă mai stă sau nu.
Iar noi am comandat pizza.
- Bună dimineaţa, Larry. - Bună dimineaţa.
Trebuia să-ţi spun cumva Lance tot timpul ăsta?
Nu. O singură fată îmi spune Lance. Şi toţi prietenii ei.
- Am cunoscut-o. E interesantă. - Da, e unică.
Şi toate astea... Vestimentaţia e ideea ei.
M-am prins, să ştii. Eşti gata de examenul final?
- O să vedeţi. - Am tras la sorţi ordinea aseară.
- Şi? - Eşti ultimul.
Ce norocos sunt!
- Mulţumesc, apropo. - Pentru ce?
Ne-ai păstrat secretul.
Nu mă pricep la multe, dar ştiu să ţin un secret.
- Ca orice domn. - Dă-mi voie.
Bună dimineaţa!
- Bună dimineaţa! - Facem câteva schimbări.
Şase saşi în şase saci! Hai şi voi!
Şase saşi în şase saci!
Dle Mack, relaxează-te. Piele roşie, piele galbenă...
Şi ne mişcăm! Expirăm!
Începem să ne relaxăm.
Pastele sunt de toate formele şi dimensiunile.
Farfalle, numită şi pasta în formă de fluture sau de papion...
Întrucât Australia e o insulă de la începutul timpului,
acolo se găsesc cele mai ciudate animale. Cangurii, desigur...
Dacă eşti pe Lună şi te uiţi pe Pământ, poţi să vezi Marile Lacuri.
Conţin 20% din rezerva de apă dulce a Pământului.
Aurorele boreale pot fi observate în emisfera nordică,
în Alaska, Canada şi Scandinavia.
Tuturor le plac cartofii: prăjiţi, copţi, chipsuri, la cuptor...
Şi, dacă cu romanele lui a vrăjit-o pe regina Victoria,
aceasta e încă o reuşită a lui Ben Disraeli,
duce de Beaconsield, educator
şi prim-ministru al Marii Britanii!
Dibiasi, a fost marfă!
A mai rămas doar dl Crowne, cu George Bernard Shaw.
"Geography Show", aţi uitat?
Exact, studiul Pământului.
Da, studiul Pământului. Şi uite-aşa s-a dus fraza mea de început.
Mulţumesc. Ecuatorul este linia imaginară
care împarte Pământul în emisfera nordică şi cea sudică.
Când îl traversezi pentru întâia oară e mare lucru dacă eşti în marină,
chiar dacă eşti doar specialist culinar.
Cei mai în vârstă te pun să îmbraci costume penibile
şi să cânţi ceva deocheat. Îşi bat joc de tine.
Când l-am traversat prima dată, cu ani în urmă,
un ofiţer mi-a cerut să stau de strajă până văd ecuatorul şi trecem peste el.
Urma să-l recunosc după stâlpii înalţi scufundaţi în ocean din 90 în 90 de metri.
În mod evident, noaptea aceea n-am închis un ochi.
Vă amintiţi vechea reclamă pentru marină?
"Intră în armată şi vezi lumea" ? E adevărat. Eu am văzut-o.
Am văzut obiective făcute de om, dar şi naturale.
Am văzut delte, lanţuri muntoase,
am văzut Stânca Gibraltarului şi Hong Kongul.
Şi am văzut cerul din sud, care are alte stele faţă de cerul din nord.
În marină am înconjurat pământul de cinci ori.
Am văzut aurora boreală.
Am fost în permisie în Australia, de vreo două ori. Memorabil.
Am văzut Marile Lacuri de pe o fregată, în timp ce navigam pe Marile lacuri.
Am fiert, am curăţat, am zdrobit şi am tăiat un munte de cartofi.
Paste vedeam o dată pe săptămână.
Miercurea spaghetelor, când eram şef la bucătărie.
Am învăţat multă geografie în marină,
dar n-aş fi putut să vă comunic toate astea atât de uşor
dacă nu urmam un astfel de curs.
Cred că George Bernard Shaw a spus cândva aşa:
"Creierul unui prost transformă filosofia în nebunie,"
"ştiinţa, în superstiţie, iar arta, în pedanterie."
"Prin urmare, are studii superioare"
Aş zice că George Bernard Shaw a făcut facultatea,
poate chiar cursul 217,
arta remarcilor informale.
- Ding-ding! Aplauze, vă rog! - Da!
Da!
- Larry! - Fii agresiv, Larry!
- Larry Crowne, eşti minunat! - A fost incredibil.
Cel mai bun discurs!
www.subs-info.ro
Ai terminat primul. Nu e nicio surpriză.
Dle Crowne, îmi înţelegi conceptele ca puţini alţii.
Mulţumesc, domnule profesor.
Brânză de vaci, ca să mă menţin, un fruct, ca să am scaun bun,
şi un biscuit mare de tot.
Un sendviş mare, unul cu pâine prăjită, cartofi prăjiţi şi friptură de pui.
Da, friptură de pui.
Incredibil!
- Nick! Preia tu cârma o secundă. - Bine.
Aici e plăcinta cea mai bună?
Cum se zice în spaniolă "tocmai a intrat viitoarea mea soţie" ?
Bună! Eu sunt Larry şi sunt specialistul dvs culinar astăzi.
Larry Crowne, ia te uită! Aici lucrezi?
- E identitatea mea secretă. - Ca să vezi!
Frances, el e studentul meu de nota 10 de care ţi-am zis.
Cel care miroase frumos!
Larry,
să ştii că ţi-am dat 10 la cursul 217.
- "10", adică excelent. Lance! - 10?
Nu ştiu ce să zic, dră Tainot.
Te rog să-mi spui Mercy. Nu-ţi mai sunt profesoară.
Decât dacă te-ai înscris şi semestrul viitor.
- Larry, la bucătărie, avem treabă! - Bine. Şeful...
Larry? Eşti un student grozav.
Nu dau uşor nota maximă.
Şi tu eşti o profesoară grozavă.
L-am mirosit pe bucătarul tău, dar miroase a ceapă prăjită.
Mersi, Nick.
Gata, mă ocup eu. Salată grecească, spaghete, chiftele.
Navele finanţelor plutesc pe mări agitate,
având calele pline de datorii ascunse,
rafale de subcapitalizare
şi cu tsunamiuri de indici falşi.
Manualul acesta, scris de "ghici cine",
vă ajută să ajungeţi în portul economiei.
Urcaţi la bord!
Programa cere un număr de minimum 10 studenţi per curs
şi, întrucât sunteţi doar opt,
ar costa prea mult...
- Scuze că am întârziat! - Nu înseamnă că nu ne pasă.
- Unde-i Larry? - Crowne ne-a ţepuit?
Eram sigură că vine. Mi-a zis că acest curs i-a schimbat viaţa.
- Cum se cheamă cursul ăsta, apropo? - "Shakespeare, politicianul".
Serios?
Bună dimineaţa tuturor! Eu sunt doamna Tainot.
T-A-I-N-O-T.
- Nu Tae-Bo, nici Tai Chi. - Mulţumesc!
Nici Tie-knot...
"Friganele? Introdu 9225 pe GPS."
Viraţi la dreapta, pe Harbor Street.
- Mulţumesc. - Viraţi la dreapta.
- Virez la dreapta. - Destinaţia dvs e pe dreapta.
Bine. Mulţumesc, Map Genie.
Îmi place rochia, Cha-Cha! Dar eu aş mai scurta-o.
- 4225? - Îl cauţi pe Lance.
- 4225. O să vezi scările. - Mulţumesc.
Rochiile mai scurte o să-ţi aducă fluierături!
Pentru tine.
- Deci a reuşit? - Aproape.
Lance, Lance, Lance.
Bună!
Mercy.
E bine de ştiut.
I-ai spus Lalei că ţi-a schimbat viaţa cursul meu.
Da, aşa i-am spus.
Te-am cunoscut pe tine.
- Deci... ţi-e foame? - Sunt ruptă.
Hai să-ţi arăt ce mai mică bucătărie din lume.
Aici fac friganelele.