Da.
Haide.
Di.
Ce faci?
Salut. ﻿- Ce face noul negru?
- Bună, Jimmy. ﻿- Piciorul pare mai bine.
Încă e puţin temător.
Stai cu un ochi pe el. ﻿O să fie bine.
Mă gândeam să ies cu el, ﻿să verific linia gardului după micul dejun.
E aproape gata.
Ce avem la capitolul muzică?
lată-l.
Da. Vrei să dansezi cu mine?
Da.
Da, îţi place mult asta, nu?
lată-i pe bunicul şi bunica.
Ţi-am prins nasul.
Lorna.
Dragă, e prea fierbinte.
Ştiu. Încă nu am verificat.
Uite. Hai să..
Este în regulă.
Odihneşte-te.
Te văd.
Bună, arătosule.
James.
George!
Unde se duce George?
Unde este James?
James!
Nu.
Doamne.
Eu, Lorna Blackledge...
te iau pe tine, Donnie...
te iau pe tine, Donald Weboy,
să-mi fii soţ.
Să-ţi fiu alături,
din această zi, ﻿la bine şi la rău.
Să-ţi fiu alături, ﻿din această zi,
la bine şi la rău.
La bogăţie şi la sărăcie,
la boală sau când suntem sănătoşi.
La bogăţie şi la sărăcie,
la boală sau când suntem sănătoşi.
Până când moartea ne va despărţi.
Prin puterea investită în mine ﻿de statul Msnjtana,
vă pronunţ soţ şi soţie.
Poţi săruta mireasa.
Mulţumesc, domnule.
Cred că o voi face.
- Felicitări, Donald. ﻿- Mulţumesc, domnule.
Vrei tort?
Mama B.
Deci, bucătăria.
Mai vin nişte lucruri.
Am pus nişte scaune la păstrare.
Poftim.
Îţi place?
- Îţi place patul? ﻿- Da.
O să-ţi cos nişte perdele.
Bine.
O să vii în vizită curând.
Nu stă departe.
În oraş.
Nu e aici.
Ai scăpat-o, amice.
Haide, să mergem.
Să mergem.
Să mergem!
Nu este pentru tine.
Lorna?
Alo?
Pe cine cauţi?
Eşti mama fetei?
Nu. Sunt...
Lorna a fost căsătorită ﻿cu fiul meu.
Băieţelul este nepotul meu.
I-ai ratat.
Au plecat.
Plecat?
Plecat la familia lui.
Au plecat aseară.
Stai.
Familia lui? A lui Donnie?
Au spus când se vor întoarce?
Nu prea curând, cred.
Au luat tot ce aveau.
Te duci undeva anume?
Stai jos, George.
Asta e ultima mea masă?
Mă duc după Jimmy.
Să-l aduc acasă să locuiască cu noi.
Ai împachetat serios pentru ﻿un drum în oraş.
Stai jos, George.
Nu ţi s-a părut important ﻿să-mi spui şi mie?
Ţi-o spun acum.
A mai văzut cineva?
În afară de mine?
Te întreb dacă eşti sigură ﻿de ce ai văzut.
Am văzut exact ce am simţit mereu ﻿legat de Donnie Weboy.
Ce ai simţit şi tu,
chiar dacă te va face cineva ﻿să recunoşti sau nu.
Şi am văzut că fata aia ﻿nu-şi poate proteja copilul.
Şi, astfel, te aştepţi ca ea
să ţi-l dea pur şi simplu?
Asta îţi imaginezi?
Şi când Lorna refuză?
Margaret, Jimmy este băiatul ei.
Este nepotul tău, George Blackledge.
Şi planul tău ca să-i găseşti?
Donnie este de undeva din ﻿Dakota de Nord. O să-i găsesc.
Ar fi trebuit să mă cunoşti până acum.
Da.
Te cunosc.
Nu mă întorc fără el.
Nu.
Şi pleci cu sau fără mine?
Este alegerea ta.
Nu vii?
Opresc apa. ﻿Nu vreau să se spargă ţevile.
- Nu ştii când te întorci. ﻿- Nu-mi aminti.
Ştiu ce am pierdut.
Uneori, asta e viaţa, Margaret.
Lista a ce am pierdut.
Deci primesc o bucată.
Şeriful Hayden este plecat...
de şapte ani.
Om bun. Mi-a luat-o înainte.
M-a ajutat să găsesc nişte ﻿bărbaţi pe care-i căutam...
În '52.
Fraţii Pettus.
Îmi amintesc. Tu ai fost?
Sigur i-ai prins.
Da, am fost ajutat.
Cum te pot ajuta?
Încercăm să dăm de Donnie Weboy.
- Are familie în Dakota de Nord. ﻿- Cunosc numele.
Nu Donnie, dar Weboy, sigur.
S-a căsătorit cu văduva fiului nostru.
Are nepotul nostru cu ea.
Băiatul are doar trei ani.
Vrem să ştim unde sunt, ﻿să ne asigurăm...
că sunt bine.
Lăsaţi-mă să dau telefoane.
Cum e friptura?
A ta e mai bună.
Eşti obişnuit cu a mea.
Ai jumătate de pintă acolo? ﻿Whisky.
Fericit?
Fericit să nu ascult o predică.
O să ascund probele.
Margaret!
Ce naiba, Margaret?
- A fost înainte... ﻿- Ce naiba?
A fost înainte să ştiu că vii.
Credeai că o să ai nevoie de el?
N-am vrut să aflu că am nevoie ﻿şi să nu-l am.
Hristoase, Margaret. Urma să fie parte ﻿din înţelegerea ta?
- George, niciodată n-aş... ﻿- Are gloanţe în el.
Există o parte din clanul Weboy ﻿în Forsyth. Localnici.
Traillhead Saddlery este ﻿o firmă a familiei Weboy.
Sau a fost pornită de familie.
Nu e Dakota de Nord, ﻿dar aş începe acolo.
Asta vom face. Apreciez ajutorul.
Speram să ne recomanzi ﻿un hotel în oraş.
Orice loc curat.
Dacă prioritară este curăţenia, ﻿Sally are grijă de închisoare.
Celulele sunt goale.
Şi avem aşternuturi noi.
Nu sunt sigur ce părere aveţi.
Ne vom simţi ca acasă.
- Mulţumesc, Şerif Nevelson. ﻿- Plăcerea e a mea.
Credeţi că încearcă să fugă?
Nu, din câte ştiu.
Dar au plecat în grabă.
Au uitat să-şi ia la revedere.
Vreau să-i ofer asta.
Să-şi ia la revedere.
Du-te acasă.
... şi când vine judecata, vei plânge.
Am fost mântuit.
Dar te vei îneca într-un lac de foc,
fiindcă asta e decizia pe care ﻿ai luat-o...
- Porneşte-l înapoi dacă vrei. - ﻿Sună la fel ca tatăl tău.
Lovind Biblia.
Nu doar Biblia lovea.
Bună dimineaţa.
Frumoase şei.
Nu eşti de acord, George?
Un tip din Miles City le face, ﻿pe cele simandicoase.
Foarte impresionant.
Dar nu căutăm şei azi.
Sau căpăstru sau zăbală.
Eşti din familia Weboy?
Nu, doamnă. Sunt un văr. ﻿Din familia Tucker.
Atunci suntem înrudiţi.
Donnie Weboy s-a căsătorit ﻿cu nora noastră.
Fosta noră. Adică el devine ﻿tată vitreg pentru nepotul nostru.
Eu şi soţul meu ne-am găsit ﻿în partea asta a statului şi am spus:
Să vedem ce fac Lorna şi Donnie ﻿dacă suntem aici.
Şi iată-ne.
Nu cunosc niciun Donnie sau Laura.
Înţeleg că de asta s-au mutat aici.
Donnie încerca să se angajeze ﻿la fabrica de şei a unchiului său.
Cine? ﻿George, n-a spus Lorna asta?
Sigur nu vreţi Gladstone?
Gladstone?
Dakota de Nord.
De cealaltă parte a liniei.
Nu că ar avea de muncă pe acolo, ﻿de calitate,
dar au un Weboy sau doi.
Poate ar trebui să încercăm.
Chiar dacă nu ştiu de ce ﻿Lorna şi Donnie
au vorbit de Forsyth.
Cum ai spus că te numeai?
Vreo idee de cine să întrebăm ﻿dacă ajungem în Gladstone?
Spuneţi că vreţi să daţi de un Weboy,
vă vor găsi ei.
Eşti cu mine, da?
Cine a condus?
Ai putea să spui că-l vrei înapoi.
N-am auzit asta.
Nu suntem tineri, Margaret.
Nu suntem bătrâni.
Nu suntem tineri.
Spui că nu ţi-e dor de el?
Spun că nici nu este la şcoală.
Că n-a avut pojar sau ﻿n-a mers cu bicicleta.
E tânăr.
Şi noi nu suntem.
Ei bine...
mă poţi duce în oraş şi ﻿să mă laşi acolo,
să întorci şi să te duci acasă.
Voi face ce trebuie.
O să iau un autobuz din Dalton ﻿cu Jimmy.
Da. Odată ce Lorna ţi-l dă?
Un zâmbet pe faţă, ﻿bucuroasă ca o scoică?
Şi dacă nu sunt acolo, ce faci?
O să-i urmăreşti prin ţară ﻿în autobuz?
- Dacă merg unde nu ajunge Greyhoundul? ﻿- Atunci voi merge pe jos.
Ai face asta, nu?
Şi când afli
că ce vrei tu n-o să se întâmple,
ce faci apoi, Margaret Meloy?
Atunci cred că voi învăţa ﻿ce n-am putut niciodată.
Nu asta mi-ai spus mereu?
În mod repetat.
Că nu ştiu când e vremea ﻿să renunţ.
Şi că eu voi avea misiunea ﻿de a aduna bucăţile, nu?
Nu. Stai puţin.
Stai puţin.
N-am luat nimic, bine? ﻿Eu d@ar...
Tu doar ce?
Pescuiam.
Pescuiai?
Pescuiai în jurul maşinii?
Nu, domnule.
Nu, veneam de la pescuit.
Am văzut maşina şi mă întrebam
cine face tabără aici.
- Cine eşti? ﻿- Peter Dragswolf, domnule.
Locuiesc acolo.
Am locuinţa mea.
Am şi banii mei. ﻿N-am nevoie de lucrurile voastre.
Eu sunt Margaret Blackledge, Dle. Dragswolf.
Acesta este soţul meu George.
Îmi cer scuze dacă încălcăm proprietatea.
Şi cum îl cheamă pe el?
Nu pot spune. ﻿Nu e al meu.
A apărut lângă şopron într-o dimineaţă.
Credeam că e sălbatic la început, ﻿dar a venit de nicăieri.
Nu ştiu.
Dar m-a găsit.
La fel ca noi.
Poate calul îi aparţine.
Aproape fiecare cal îi aparţine.
Obişnuiam să călăresc.
Este modestă.
Obişnuiam să îmblânzesc cai.
Cu fiul nostru. James.
Apoi el a murit.
Şi cred că mi-am pierdut pofta.
N-am mai ţinut animale de mult.
E bine să petreci timp cu unul ﻿drăguţ ca al tău.
Dar tu? ﻿De cât timp eşti aici?
De trei ani.
Singur? Fără familie?
Unde ai fost înainte?
La şcoala indiană, domnule.
Nu trebuie să-mi spui domnule.
George e suficient.
Ai terminat şcoala? ﻿Câţi ani ai?
Nu deranjez pe nimeni.
Dacă vine cineva după cal, ﻿îl pot lua înapoi.
Pieile le vând, de la animalele ﻿pe care le prind.
Peştii sunt gratis şi nu fur.
- Îmi văd de treaba mea. ﻿- Peter, haide. Să mâncăm prăjitură.
De ce nu stai la foc cu noi?
Cunoşti zona? Gladstone?
Vă pot spune unde sunt îngropaţi cei ﻿care nu sunt în cimitire.
Familia Weboy?
Ai avut de-a face cu ei?
Ne căutăm nepotul.
Băiatul băiatului nostru.
Este cu un bărbat pe nume ﻿Donnie Weboy.
- Ai auzit de el? ﻿- Nu.
Nu, dar dacă veţi căuta ﻿în Gladstone,
întrebaţi de Bill Weboy.
Crezi că ne va ajuta?
Ajuta, poate.
Dar mergeţi cu grijă.
lat-o. Casa galbenă.
- Dl. Weboy? ﻿Cine întreabă?
Margaret BlacWedge.
Şi soţul meu, George.
Dacă eşti un Weboy, ﻿suntem din familie.
Cum vine asta?
BilI Weboy. Vreun văr?
S-ar putea, dar nu chiar.
Fosta noastră noră s-a căsătorit ﻿cu Donnie Weboy.
E tată vitreg pentru nepotul nostru.
E destul de încâlcit, nu?
Aşa este familia de obicei.
Am auzit că s-ar putea să fi venit ﻿să se aşeze în Gladstone.
Ne-am gândit să le facem o vizită, ﻿să ne vedem nepotul, Jimmy,
de vreme ce eram prin zonă.
De vreme ce eraţi în zonă.
Şi, de vreme ce nu i-aţi găsit ﻿în Forsyth.
- Ai auzit că venim, nu? ﻿- Da.
O păsărică a zburat aici ﻿înaintea voastră.
Sunt aici sau nu?
Este mereu aşa, în grabă?
Soţului meu îi place ﻿să treacă la treabă.
Mulţi bărbaţi sunt aşa. ﻿Abia aşteaptă să ajungă unde merg.
Femeile, din experienţa mea, ﻿preferă să nu se grăbească.
Să se bucure de călătorie.
- Dle. Weboy, îţi mai spun odată... ﻿- Glumesc, George.
Sunt aici. Donnie este nepotul meu.
Sunt în siguranţă acasă ﻿la mama mea.
De ce nu intrăm să o sunăm pe bătrână.
Poate puteţi merge acolo dimineaţa asta,
să vă vedeţi nepotul preţios.
Bună, Mabel.
Îmi poţi face legătura la fermă?
Blanche, sunt Bill.
Ce? Ce este?
Îi am aici.
- Ce? ﻿- Nu vrei ajutorul acestui bărbat.
- Ne vedem curând. ﻿- Nu putem face singuri asta.
Aveţi planuri pentru cină?
Sigur că nu.
Cum vi se pare să fiţi oaspeţii clanului ﻿Weboy la fermă?
- Nu vrem să deranjăm. ﻿- Nu e niciun deranj.
Cumnata mea vrea să vă cunoască.
Vrea să schimbe nişte poveşti ﻿cu bunicul şi bunica.
Şi, între noi fie vorba, ﻿găteşte foarte bine.
Trebuie să ne dai indicaţiile.
Nu. Nicio şansă.
Aş putea să fiu cel mai bun la indicaţii ﻿şi tot să n-o găsiţi.
V-aţi rătăci pe la ﻿Four Bridges Road
şi n-aţi întâlni pe nimeni. Nu.
Vă întoarceţi la 4 aici ş﻿i mă urmaţi.
Mulţumesc. Ne întoarcem atunci.
Era şi vremea.
Unul dintre voi poate veni ﻿cu mine şi celălalt să mă urmeze.
Aş putea să vă spun ﻿unde merge şi de ce
şi poate aţi putea să găsiţi ﻿drumul singuri înapoi.
Ei bine...
Unde crezi că mergi?
Crezi oâ te vrea pe tine ﻿pe scaunul din dreapta?
Nu.
Ştiu că nu.
Nu-mi pasă ce vrea. ﻿Merg eu. Tu condu.
- Este în regulă, George. ﻿- Margaret.
Margaret, treci înapoi în...
Urmează-ne îndeaproape.
Păsărică, antichitatea ^ia nu va avea ﻿probleme să se ţină de noi, nu?
Te uiţi în oglindă des. ﻿Poţ-i-s-ă-vezi unde este.
Cred că nu vrea să te depărtezi ﻿prea tare de privirea sa.
Lucru de înţeles.
Te superi?
Este maşina ta. ﻿N-ai nevoie de permisiunea mea.
Îmi pari genul de femâie de la care ﻿bărbaţii cer voie mereu.
Eşti expert?
Am fost pe lângă destule femei
care voiau ca bărbaţii să le ceară ﻿voie când respiră.
Virăm aici.
De ce nu semnalizezi pentru ca George ﻿să ştie ce urmează?
Da, căpitane.
Cât mai este?
Cât mai este până acolo?
Vrei să spui cât mai trebuie ﻿să mă suporţi?
Vrem să-l vedem pe Jimmy.
Da.
E un băieţel frumos.
Şi mama lui arată bine.
Ştii, Donnie nu mi-a cerut ﻿niciodată sfatul.
Nu mai spune.
Şi dacă o făcea,
i-aş fi spus să facă exact ﻿ce a făcut.
Căsătoreşte-te cu o văduvă, Donnie.
O să ai o femeie recunoscătoare.
N-aţi fi găsit locul ăsta, nu?
Am avut dreptate?
Pe aici.
Blanche!
Am ajuns.
Blanche?
Sper că vă plac cotletele de porc.
- Tu eşti bunica. ﻿- Da.
Margaret Blackledge.
Blanche Weboy.
Mulţumesc că ne-aţi primit.
Şi tu eşti omul legii.
Pensionat, doamnă. ﻿George Blackledge.
De ce nu ne retragem cu toţii la masă?
Mergem?
Cine doreşte un pahar?
Nu, mulţumesc.
Nu.
Ei bine...
Nu mă supăr să beau singură.
Ai mei au venit din lllinois.
Au cerut pământ la nord de Gladstone ﻿înainte să existe Gladstone.
Am încă 7 fraţi.
Am pierdut o soră mai mare ﻿din cauza pneumoniei.
Fratele meu Cari s-a înecat ﻿în cisterna unui vecin.
Altul a căzut de pe un camion, a trăit ﻿în scaun cu rotile restul vieţii.
Mătuşa mea Ruth a fost ﻿prinsă de viscol,
a îngheţat şi murit chiar unde stătea,
la mai puţin de 10 metri de uşa
Viaţă dificilă.
Nu pentru oricine.
Ceilalţi fraţi şi surori au dispărut ﻿cât de repede au putut.
N-au privit înapoi.
Eu am rămas.
Când l-am cunoscut pe Henry Weboy,
nu putea să nu se oprească din vorbitul ﻿despre mutatul în Florida.
Mă gândesc că am avut legătură cu decizia ﻿lui de a rămâne.
Acum e îngropat în acelaşi cimitir ﻿cu rudele mele şi ale lui.
Da.
Şi băieţii mei sunt a patra ﻿generaţie de Weboy,
născuţi şi crescuţi pe teritoriul ﻿Dakotei de Nord.
Dar n-aţi venit aici ca ﻿să mă auziţi trăncănind.
Aţi venit să mâncaţi!
De ce nu chemi băieţii la masă?
Vin imediat înapoi.
Presupun că aţi putea spune o poveste
nu foarte diferită, nu-i aşa?
Legată de familie,
necazuri, sacrificiu, sânge.
lată-i pe băieţi.
Cel înalt este Elton.
Celălalt este Marvin.
Salutaţi oaspeţii.
Acela e breakul tău?
Am încercat să întrăm, să ne uităm.
Dacă strângem nişte şuruburi, am putea ﻿să obţinem nişte căluţi în plus.
Unde este Jimmy ﻿Unde e băiatul?
Nu e aici.
- E cu tatăl lui. ﻿- Cu tatăl lui...
Am venit să ne vedem nepotul.
Adică n-aţi venit aici să-mi mâncaţi ﻿cotletele de porc?
Dacă ne-aţi adus aici în glumă...
Lorna a spus că eşti un dur.
Şi îmi dau seama deja ﻿că tu nu eşti o zi senină.
Nu, doamnă.
Haideţi, luaţi loc.
N-o să fie mai bune reci.
Nepotul vostru este cu Donnie.
L-a dus pe Jimmy s-o ia ﻿pe mama lui de la muncă.
Lorna?
Lucrează la Monkey Ward.
Puteam să-i vedem pe Jimmy ﻿Lorna în Gladstone?
Acum mă simt insultată.
Chiar nu-ţi pasă de luatul mesei împreună.
- Voiam doar... ﻿- Sau poate eşti evreică.
Poate nu poţi mânca cotlete de porc.
Respiră uşor.
Oricine mă cunoaşte ştie ﻿că nu pot fi insultată.
Îmi mănânci cotletele sau nu.
Speram să-i cunoaştem familia ﻿lui Donnie într-o zi.
Serios?
Mă bucur să aflu asta.
Da, şi eu m-am gândit ﻿să ne cunoaştem.
Să discutăm.
Ar fi fost frumos să fie la nuntă, dar...
poate a fost prea mult să cer ﻿ca mama lui să fie invitată
sau fraţii lui.
- Sau bietul Unchi Bill. ﻿- Da.
- N-aţi fost invitaţi? ﻿- Îţi aminteşti să ne fi văzut acolo?
Şi e vina noastră?
Nu v-aţi gândit: Trebuie să vină de undeva.
Sigur are familie.
Sincer, ne-am gândit că Donnie ﻿este adult.
Fiul tău e mort.
Este de înţeles să uiţi.
Nu ne oprim din crescutul lor.
Să-i învăţăm ce e bine.
De asta a trebuit să-mi aduc ﻿băiatul acasă.
Să stau cu ochii pe el.
Băiatul tău e perfect acum.
Nu e corect să-l compari cu Donnie.
Nu l-aş compara pe Donnie ﻿cu fiul nostru.
Da.
Da, a spus că voi doi ﻿nu sunteţi de acord.
Mă surprinde să aud că-i pasă ﻿de ce credem.
Nu s-a deranjat să ne spună ﻿că plecau.
Băiatul meu nu trebuie ﻿să-ţi dea socoteală.
Nu, el...
nu trebuie.
Şi nici noi nu trebuie să-ţi dăm socoteală.
Ar fi bine să băgăm nişte ﻿mâncare în burtă
înainte ca această reuniune ﻿să nu se transforme în vărsare de sânge.
- Şi noi suntem mai mulţi. ﻿- Da.
lată că vin proaspeţii căsătoriţi.
Lorna.
Bună, George.
Bună, Jimmy.
Pot?
A crescut.
Ţi-am spus, îl duci prea mult.
Cum să înveţe?
Ce să înveţe? Cum să meargă? ﻿Ştie cum să meargă.
Probabil aş uita şi eu
dacă cineva m-ar căra peste tot.
Îl răsfaţă complet.
- Nu e greu. ﻿A mâncat?
I-am luat un burger la Ressler' ﻿în timp ce aşteptam.
L-a mâncat?
Pe jumătate.
Vrei un cotlet?
- Nişte cartofi? ﻿- Nu.
- Să-ţi tai o bucată de carne? ﻿- Nu.
Ce ai spus? Ce trebuie să zici?
Nu, mulţumesc.
Du-l sus la culcare.
Ce? Abia ce a venit.
Credem în culcatul devreme ﻿în casa asta.
Şi credem în mersul pe propriile ﻿picioare până sus.
Uşurel, bunico.
Ştii cine face regulile pe aici.
Era muştar.
Era muştar?
Pe hamburgerul tău?
Nu-ţi place muştarul, nu?
Să mergem!
Sus!
Haide, Jimmy.
Jimmy.
Destul.
Acum că ştiţi unde să ne găsiţi, ﻿trebuie să ne vizitaţi mai des.
Iţi mulţumim, dar vom...
pleca.
Soţilor Blackledge!
Aşteptaţi!
Vreţi să vă conduc?
Ştii, dacă lăsaţi o urmă de firimituri,
coioţii le-ar fi mâncat ﻿sau ar fi fost spălate de ploaie.
Ea nu va zice asta,
dar vă spun că plecarea voastră aşa ﻿îi răneşte sentimentele lui Blanche.
Sentimentele ei?
Am venit tot drumul ăsta ﻿ca să-l vedem pe Jimmy
şi ea ne oferă două minute ﻿timp de vizită...
Întoarce-te înăuntru, Dle. Weboy.
De ce ai maşina încuiată?
Ce faci aici?
Să mă ia naiba dacă ştiu.
Azi e vineri, nu?
Este.
Crezi că Lorna va lucra mâine?
Nu te face să pari atât de subţire ﻿precum asta.
O cămaşă albă aşa de frumoasă.
O iau.
Deci aceste două lucruri?
Da, mulţumesc.
- Îmi pare rău. ﻿- Este în regulă.
7,50, doamnă.
Nu credeam că o să plecaţi acasă.
Sunt ca un bănuţ stricat.
Cine are grijă de Jimmy ﻿cât stai aici?
Cine crezi?
Donnie. Mama lui.
Sau poate crezi că-l leg ﻿de un copac.
- Eşti o mamă bună, Lorna. Ştiu asta. ﻿- Sigur.
Doar mă întrebam cum merg lucrurile ﻿la slujba asta nouă.
Tocmai am început, deci...
Nu vrem să ai probleme, scumpo.
Te putem scoate la masă?
- Am pauza abia la prânz. ﻿Prânz?
- Fix la prânz? ﻿- Ne vedem afară.
Nu, ne vedem la Ressler's.
Este vizavi.
Voiam să scriu. ﻿Odată ce ne aşezam.
A fost o decizie de ultim moment ﻿venitul aici.
- Decizia lui Donnie? ﻿Ai întâlnit-o pe Blanche.
Te-am găsit pe tine. ﻿Asta contează.
Jimmy pare mai mare.
- Creşte atât de repede. ﻿- Poftim.
Numără până la 10 acum.
Înainte doar spunea cuvintele, ﻿dar acum înţelege că au o ordine.
Şi lucrez cu el la alfabet.
Îşi poate scrie numele.
Isteţ de la bun început.
Îi e dor de voi amândoi.
Şi nouă ne e dor de el.
De amândoi.
Despre asta am dorit ﻿să discutăm cu tine, Lorna.
Şi nu o s-o iau pe ocolite.
Îmi amintesc când ne-a făcut ﻿cunoştinţă James.
Fata minunată de care ﻿ne povestise atât,
atât de frumoasă şi nostimă şi...
Fără familie, dar...
Credeam că n-o s-o iei ﻿ocolite.
Trebuie să mă întorc la magazin până la 1. ﻿Treci la subiect.
Bine. lată.
Lasă-l pe Jimmy să se întoarcă cu noi.
Nu doar în vizită. De tot.
Tu...
Vrei să ţi-l dau pe Jimmy?
- Vrei să renunţ la fiul meu? ﻿- Ştii că am avea
o casă bună, una pe care o cunoaşte, ﻿pe care şi-o aminteşte..
Opreşte-te.
Ştii şcolile la care ar merge, ﻿profesorii pe care i-ar avea...
Nu, Doamne, opreşte-te! ﻿Nu pot auzi asta!
L-am văzut pe Donnie ﻿lovindu-l pe Jimmy.
Pe stradă.
L-am văzut lovindu-te pe tine.
Şi nu a părut să fie prima dată.
Puţin sau mult, ﻿nicio cantitate nu e bună.
- De asta noi... ﻿- Aţi venit să-l luaţi.
Lorna.
Am venit să ajutăm.
Oricare ar fi situaţia.
Jimmy nu poate rămâne acolo.
Nu poate rămâne aici.
- Are nevoie de mama sa. ﻿- Atunci vino cu noi.
Tu şi Jimmy. ﻿O să avem grijă de voi.
Locuieşte cu noi, ca înainte.
Ton.
- Vino şi stai cu noi. ﻿Scuză-mă.
Poftim.
M-ar omorî.
El şi mama lui.
Ei nu i-ar păsa dacă ﻿aş dispărea de pe faţa pământului,
dar nu m-ar lăsa să plec.
Sau pe Jimmy.
Donnie a scăpat de ea odată.
N-o să mai permită aşa ceva.
Nu vreau ca Jimmy ﻿să ajungă ca ei.
Nu vreau să fie ca ei.
Atunci ştii ce e bine.
Dragă.
Vrei să te conducem acolo?
Putem face asta.
Acum.
Nu, George?
Noi trei, îl putem lua pe Jimmy,
să vă facem bagajele, să vă ducem... ﻿- Nu.
O să ne întâlnim.
Lumea doarme la miezul nopţii.
Va trebui să aştept ﻿ca să fiu sigură.
Ar trebui să venim după tine, scumpo.
Nu. Asta e calea..
Cea mai sigură cale, credeţi-mă.
Asta vrea toată lumea ﻿cel mai mult, nu?
Ca tu şi Jimmy să fiţi în siguranţă.
Şi fericiţi.
Suntem la Moon Wink.
- Bine. ﻿- Camera 7 de la Moon Wink Motor...
Te-am auzit. Ştiu unde e.
Ar trebui să ajung până la 2.
Dar trebuie să plecăm ﻿imediat ce ajung acolo.
Fără aşteptare.
Bine.
Lorna, stai.
Aşteaptă. Lorna.
Eu...
Ştiu că n-am fost mereu ﻿de acord, dar...
Nu cred că am fost vreodată ﻿de acord.
Vom fi.
Spui asta ca să fii sigură ﻿că vin cu tine.
Jimmy are nevoie de mama sa.
Şi ţie ţi-ar fi fost de folos una.
Aş fi putut fi asta pentru tine.
Ar fi trebuit să fiu.
Dar n-am fost.
Este în regulă.
Îmi pare rău, Lorna.
Ar fi trebuit să fiu ﻿mult mai mult pentru tine.
Nu începe ce nu poţi termina.
Poţi să-mi răspunzi la ceva?
Bine.
Calul ăla, Strawberry.
Strawberry?
Iubeam calul ăla.
Ce ţi-a venit?
Când te-am văzut călărind din nou.
Ceva ce m-am întrebat mereu, ﻿când a trebuit sa o eutanasiem.
﻿I-ai şoptit. Îţi aminteşti?
Ca şi cum spuneai secrete.
Ce i-ai spus?
l-am amintit lucruri.
Cum îi plăcea să galopeze prin ﻿prima zăpadă în fiecare an.
De vremea când ne-arri întrecut ﻿cu Ernie Dahlberg
şi iapa lui ciocolatie mare ş ﻿-am lăsat să ne înghită praful.
Mi-o amintesc odată.
Eram în liceu... era prin octombrie,
şi mergeam spre casă.
Şi luna plină ieşea de după ﻿Dollar Butte.
Şi ea s-a oprit.
S-a oprit şi s-a uitat.
De parcă îi păsa de lună ﻿la fel de mult ca şi mie.
Şi când l-am pus pe James pe spatele ei ﻿pentru prima dată...
a stat atât de nemişcată.
Ca şi cum ştia că trebuie ﻿să aibă grijă de el.
Am vrut să îmi iau la revedere ﻿de la ea cu amintiri fericite.
Îmi pare rău.
îţi pare rău? De ce?
Te-am întristat. Nu...
Nu asta am vrut.
Nu m-ai întristat, George.
Ce am vrut e să-ţi spun...
să-ţi spun ce contează pentru mine.
Tu şi Strawberry.
Femeia cu care m-am căsătorit ﻿dar pe care n-o pot înţelege.
Care nu crede că mai există o lume,
dar crede că un cal are suflet.
Asta e fata pentru mine.
A părut că se grăbeşte ﻿să se dea pe brazdă.
Te rog.
Nu spune nimic.
leşiţi afară.
Nu, ieşiţi afară acum.
George!
El ne-a lăsat înăuntru.
Credeţi că puteţi pune mâna pe Lorna.
Dar când se ajunge la voi, ﻿e o altă poveste.
Despre ce vorbeşti?
Asta o să faci?
Să te prefaci că voi doi ﻿-aţi sărit pe Lorna la muncă?
Să-ţi fie ruşine.
Să vă fie ruşine amândurora,
că aţi hărţuit-o şi forţat-o ﻿să renunţe la băiatul ei.
Ai noroc că Lorna nu are o mamă ﻿grizzly în ea.
Te pui între genul ăla de mamă ﻿şi copilul ei,
ajungi cu mâna muşcată sau mai rău.
Cineva a încercat să se pună între ﻿mine şi unul dintre băieţii mei...
a încercat să-mi ia copilul... ﻿- Nu asta s-a întâmplat.
Nu e de mirare că Lorna ﻿nu vrea să plece cu tine.
Marele taur.
Te gândeşti că ştii ce e mai bine ﻿pentru toată lumea.
Pe tine te roade până mori, fără îndoială.
N-am spus niciodată ﻿să nu se căsătorească cu Donnie.
N-am spus niciodată că ai făcut-o.
A lovit băiatul.
Te-am văzut de vizavi de băcănie.
Despre asta e agitaţia asta?
Bunico, o să-mi spui ﻿că nu i-ai altoit pe ai tăi?
Niciodată?
A lovit-o şi pe Lorna.
Vino aici.
Ţi-ai lovit soţia?
L-am văzut.
Cum a făcut ﻿- Cu mâna.
Cu...
Alberta Einstein. ﻿Da, ştiu că cu mâna.
Te întreb cum.
Ca...
A fost aşa?
Donnie, cum ai făcut-o? ﻿Cum a fost?
A fost mai tare.
Mai tare?
Ca...
La naiba.
Aşa?
Aşa, dar mai tare.
Donnie...
cred că va trebui să ne arăţi ﻿cum ai făcut-o.
Fiu de..
Nu!
George!
Nu, dar e bine, Margaret. ﻿E bine.
Da?
Poate vrei să încerci din nou ﻿cu vorba?
Ca oameni rezonabili.
Sau poate preferi să dormi
ca să începi devreme ﻿mâine acasă.
Sau poate ai vrea ﻿să-l trimiţi acasă
în timp ce tu mai rămâi aici.
Te-aş putea duce înapoi ﻿când eşti gata.
Desigur, până atunci, ai putea ﻿să te decizi să rămâi.
Este în regulă.
Este în regulă. Uşor, fetiţo.
Stai pe loc.
Tu...
stai departe de noi.
- Prinde-l! la arma! ﻿- Prinde-l!
Prinde-l!
Nu.
Te rog.
Donnie.
Ce vrei să fac?
Asigură-te că nu mai poate ﻿să scoată arma la noi.
Nu!
- Nu!
Nu.
- Nu. ﻿- Nu!
Nu!
Haide, Donnie.
Haide.
- Opreşte-te. ﻿- Te învăţ să-l educi, vezi?
Donnie.
- Donnie, nu! ﻿- Donnie.
Nu trebuie să faci asta.
Te rog, Donnie!
Donnie, n-o face. ﻿- Fă-o, băiete.
- Fă-o, băiete. ﻿Donnie! N-o face!
Donnie. ﻿- N-o face!
Doamne!
George. Doamne.
George.
Doamne.
N-o să mai tragă o vreme.
Poate acum îmi înţelegi familia.
Drum bun.
George.
Doamne.
Ce ţi-am făcut? Doamne.
O să aibă nevoie de morfină.
Este în regulă.
- A fost un topor? ﻿- A fost o toporişcă.
Poliţia este pe drum.
Te pot adormi sau pot să-l amorţesc ﻿tu să rămâi..
Treaz, da.
- Treaz. ﻿- O să rămân treaz.
Da, eşti bine.
Treaz.
Doamnă, poţi aştepta afară.
Ce?
Ei bine...
Am fost la familia Weboy, ﻿le-am auzit varianta.
Varianta lor?
Variantă la ce?
Ei spun că Bl. Blackledge ﻿a scos o arma.
În legitimă apărare.
E revolverul tău de serviciu pe care ﻿mi l-a arătat Blanche?
Sigur că da.
- Ai purtat insigna odată. ﻿- A purtat-o peste 30 de ani.
Ei bine...
atunci ştii cum merge legea.
Am..
Am o idee despre cum merge aici.
Blanche a explicat că lucrurile ﻿s-au agravat
încercând să te convingă ﻿să laşi arma jos.
l-au tăiat mâna.
Da, după cum spun ei, voi doi
aţi venit să încercaţi să luaţi ﻿copil de la mama lui.
Mai întâi cu vorbe... ameninţări...
şi apoi cu o armă.
Pe Lorna, mama băiatului, ai văzut-o?
Sigur, era acolo.
Ai vorbit cu ea? ﻿Este îngrozită de ei.
A fost căsătorită cu fiul tău, nu?
Da.
Şi e mort, nu? E mort.
Cum s-a întâmplat?
De ce nu ne spui?
Un accident, a spus ea.
A fost aruncat de pe calul său, ﻿şi-a rupt gâtul.
Un accident.
Şi asta este un accident.
Ştiţi, şi Blanche...
şi-a exprimat grijile despre cum ﻿accidentele îţi urmăresc familia.
Se teme pentru micuţul ﻿de care are grijă acum.
Cu cât staţi voi doi pe aici, ﻿şansele ca ceva să i se întâmple
tot cresc.
Nici nu vreau să mă gândesc ﻿ce tragedie ar fi.
Nu e nimic mai mic în lume decât ﻿sicriul unui copi.
Ieşi afară.
Înţelegerea de acolo este ﻿că voi doi
nu veţi mai face probleme pe aici.
Şi fiindcă sunteţi din familie, ﻿Weboy nu va depune plângere.
Deci eşti liber.
Dar, ştii, dacă ar fi să dau un sfat...
Poţi să nu-ţi răceşti gura.
Mă gândesc la nepotul tău.
Este parte din familia Weboy.
E mai bine să laşi Gladstone în urmă.
Cât de repede poţi.
Opreşte.
- Ce e? ﻿- La naiba.
Opreşte.
George.
Eşti bine? Vorbeşte.
Sunt bine.
Voiam doar să opreşti.
Unde naiba suntem?
Ce o să faci?
Nu ştiu.
Am auzit ce v-au făcut cei ﻿din familia Weboy.
Doar că n-am ştiut că sunteţi voi.
Ce ai auzit?
Că au tăiat mâna cuiva.
Cine ţi-a spus asta?
Unchiul meu. în Gladstone.
Deci ai rude în oraş.
Un unchi şi o mătuşă. ﻿Vând piei pentru mine.
Şi altele.
Atunci de ce locuieşti tocmai aici?
Singur.
Nu de aici eşti.
Fiindcă am fugit de la ﻿şcoala din Bismarck.
Agenţi guvernamentali au venit ﻿în casă când aveam 8 ani.
M-au luat şi m-au pus ﻿în maşina lor.
Credeam că am greşit cu ceva şi ﻿mama nu mă mai voia.
Dar apoi am văzut că plânge.
Toate mamele plângeau.
Aveai 8 ani?
Mi-au tăiat părul.
Şi m-au spălat cu kerosen.
Şi m-au bătut.
Ca să omoare indianul ﻿din interior.
Cred că au făcut-o.
Când m-am întors acasă,
nu puteam să mai înţeleg cuvintele ﻿bunicii mele.
Acum sunt Peter.
Am încercat să-i spun.
Nici ea nu mă înţelegea.
Dacă nu aparţin vreunui loc...
aici este bine.
Ai ales un loc bun.
Dar nu e bine să fii singur.
Nu sunt singur.
Vorbesc cu tine.
Am o idee.
Da.
Nu e o premieră.
Lasă-mă să termin înainte ﻿să râzi de mine.
Şi dacă nu ştii ce să spui, ﻿nu spune nimic.
- Să auzim. ﻿- Dacă am rămâne?
Aici.
Sigur Peter s-a bucura de companie.
Am putea să construim aici.
Am putea face o cameră în bucătărie. ﻿Sau am putea să ne facem o casă.
Tu ţii scândurile în timp ce ﻿eu bat cuiele. Asta e?
Ai spus că mă laşi să termin.
Ai terminat. Doar că nu o ştii.
Chiar vrei să locuim aici în ﻿mijlocul pustiului cu...
un băiat indian şi un cal pierdut?
Ca tu să ce, să mergi în oraş ﻿din când în când
ca să vezi ce face Jimmy?
O să-l urmăreşti la şcoală şi ﻿să speri că timpul repară o minte rea
şi Blanche Weboy te lasă să-l ţii mai mult ﻿de 30 de secunde?
Când se întorc...
mai taie nişte bucăţi...
sau vor începe să ia părţi din tine, ﻿dacă mai rămâne ceva
după ce te chinuieşti tu?
Apoi ce?
Şi când îi fac rău lui Jimmy? ﻿Şi o vor face, în ciudă.
Cum o să te simţi atunci?
Prima dată când l-am ţinut,
s-a aranjat bine în braţele mele
şi s-a apropiat de mine.
Şi era uşor ca o pană...
Iisuse Hristoase, Margaret!
Când o să încetezi ﻿să te torturezi?
Am încercat.
Îmi pare rău.
Am încercat, George.
Ştiu.
Dar nu l-am putut salva.
Domnul să mă ajute.
l-am pierdut pe amândoi.
George!
Chiar dacă eşti rapidă, ﻿nu cred că o să-l prinzi.
Dacă merge unde cred eu, ﻿va trebui să o ia pe drum.
- O să-mi arăţi o cale mai rapidă. ﻿-O să...
- Nu merg. ﻿- Ba da.
Linişteşte-te.
Stai nemişcat.
Trezeşte-o.
- Lorna. - Ce?
Vrei să te întorci în Dalton? ﻿Tu şi Jimmy?
Trebuie să te decizi. ﻿Pleci sau rămâi.
- Lorna, te... ﻿- Nu tu.
Nu ai dreptul să spui nimic.
Asta depinde de ea.
Ştii ce viaţă va fi.
Aici sau acolo, ştii.
Nu e ceva la care să te gândeşti.
O să plec.
Ştii maşina. ﻿E la capătul drumului.
Cheile sunt înăuntru.
Condu direct către biroul şerifului ﻿din Bentrock. Cere cu Nevelson.
- Bentrock. ﻿- Şeriful Nevelson.
- O să rezolve asta. ﻿- Lucrurile lui Jimmy.
- Trebuie să... ﻿- Nu. Afară acum.
Dar tu?
Du-te.
- Nu... ﻿- Du-te.
În mare linişte. ﻿Foloseşte uşa din faţă.
Apoi fugi cât poţi de tare.
Bunicule.
Arde ceva. Haide!
Ai lăsat aragazul pornit?
Ce naiba se petrece?
Bill, casa a luat foc.
Am mirosit fum.
- Nu!
Ajutor!
- Nu. ﻿- Aşteaptă.
- Nu! la-ţi mâinile de pe el! ﻿- Nu!
Jimmy.
Bill, ce se...
Bill.
- Bill, la o parte. Îl nimeresc eu. ﻿- Pentru numele Domnului, Blanche, nu trage!
Lorna!
Adu-mi băiatul, bătrâne!
Nimeni nu va fi rănit.
Nu.
Băieţi!
Casa a luat foc!
Prindeţi-o pe Lorna! ﻿Ea are băiatul!
Mama?
Marvin!
Doamne.
Lorna!
Lorna. Jimmy.
Sunteţi bine?
Unde e George?
Mi-a spus să fug, să iau maşina.
- Stai cu ea. - Nu.
Nu, rămâi.
Rămâi cu ei, Peter!
George.
Jimmy. Unde e Jimmy?
E în siguranţă, George. ﻿E cu Lorna.
Şi Peter. Ne aşteaptă.
Blanche?
- Unde este? ﻿- Nu ştiu.
Nu ştiu. Trebuie să plecăm.
Du-te. Ieşi afară.
Nu fără tine.
Haide.
Haide. Te poţi lăsa pe mine.
Margaret?
George!
Peter.
- Margaret. ﻿- George!
De ce?
Du-te naibii!
Uită-te la mine.
Te rog să te uiţi la mine. ﻿Sunt aici.
George.
- George ﻿- Margaret. Trebuie să mergem.
Haide.
- Trebuie să plecăm acum! ﻿- Nu!
George, nu uita...
Te iubesc.
Mulţumesc.
Ar trebui să pleci.
La revedere.