Şi nu ai auzit acum.
Deci, ce crezi?
Ce nu văd, nu văd un plan al evenimentelor.
E puţin neclar.
Dar vezi tu, acum trebuie să fim flexibili. Înţelegi ce vreau să zic?
Şi putem s-o facem oricând după ce pleacă bătrânul.
Şi acum că ştim că pleacă
şi o să fie de una singură,
ar putea fi prea bine să aşteptăm.
Tipul scoate câte 50.000 pe lună din Detroit.
Fără să-i declare, fără să plătească taxe, nimic din chestiile astea.
Bine, de ce nu e de ajuns? Îl şantajezi.
Îţi plăteşte sau te duci la Clădirea Federală.
Deoarece ştiu c-o face, dar nu pot s-o dovedesc.
Îţi spun, omul nu-i prost.
Nu e ca şi cum nu e trecut undeva sau ceva de genul.
Îi luăm nevasta tipului...
E atât de speriat că trebuie să plătească.
Şi nu poate să ne fraierească şi să ne zică,
"O să-mi ia vreo două săptămâni să adun banii ăştia."
Nu dacă vrea să-şi vadă nevasta din nou.
Uite, Louis, ai auzit tot despre asta.
Te bagi sau nu?
Tipul a ieşit după mine?
Nu.
Aşteaptă.
Da, te referi la tipul ăla mare cu pălărie Borsalino?
Da.
Eram în baie, vine şi-mi spune, "Împrumută-mi nişte bani."
Eu spun, "Să-ţi împrumut nişte bani? Vrei un dolar pentru o băutură, sau ce?"
Scoate un cuţit şi spune că vrea să împrumute tot ce am în portofel.
Nenorocitul mi-a luat 27 de dolari.
Spune-i nişte prostii.
Încearcă să-l aduci în mijlocul străzii.
Nu, nu cred că merge.
Încearcă.
Dacă nu, atunci continuă să alergi.
Tu, ăla!
Ce naiba vrei? Vrei să mai pierzi 30 de dolari?
Ce zici să nu te mai ascunzi după un cuţit
şi câteva femei, gras împuţit, şi vino aici?
Aşa.
Ridică-te. Haide!
La naiba!
Da.
Cât l-a costat ăsta?
Vreo două sute.
Sper că a învăţat ceva, dar mă îndoiesc.
Subtitrarea: Şopârlă Subtitrari-noi Team
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Gaura cu numărul optsprezece. Tipul stătea să lovească de o veşnicie.
În cele din urmă partenerul lui spune, "Ce îţi ia atât de mult?"
"Loveşte mingea aia afurisită!"
Tipul spune, "Soţia mea se uită din club,"
"şi vreau să fie o lovitură perfectă."
Partenerul lui spune, "Scuteşte-mă!"
"N-ai nicio şansă să o loveşti de aici!"
Bună.
- Bună! - Bună.
- Ce mai faci, Marshall? - Sunt bine.
Domnul şi doamna Frank Dawson. Priviţi-i, toată lumea.
Ce s-a întâmplat, nu au putut găsi un trofeu mai mare?
O să trebuiască să cumpăr o casă mai mare în care să-l pun.
Ai făcut cunoştinţă cu Mickey, soţia mea?
Nu. Bună, Mickey.
- Ray Shelby. - Încântată de cunoştinţă.
Ea e un alt trofeu din viaţa mea.
- Bună, Mickey. - Bună.
Frank.
Bună, Frank.
Voi conduce eu. Chiar aş vrea.
Ştii ce e amuzant?
După 15 ani, încă trebuie să-ţi explic că
asta e o muncă, să câştig chestia asta.
Faci comentarii de parcă e o porcărie.
Nu am spus niciodată asta! Frank, uită-te la drum!
Asta e ca Statuia Libertăţii cu un jucător de golf în vârf!
Te rog, uită-te la drum. Nu am spus asta.
O micuţă voce inocentă, "Drăguţa Mickey Dawson."
"Nu e scumpă. Un lucru atât de mărunt."
"Mă întreb, cum îşi întreţine faţa?"
Ce face ea, îşi urmăreşte soţul ca un vultur!
- Pe care îl cicăleşte... - Ai grijă! Opreşte!
- Numărându-i băuturile. - Lasă maşina aici, te rog.
Devine obsedată de asta, arde calorii.
- Bine, încetineşte! - Mă descurc.
Ce naiba!
De ce ai parcat în mijlocul aleii?
Nu mai merg niciodată cu tine beat!
Şi acum spui că sunt beat!
Asta de aici, puşca ta Kentucky.
Muscheta cu praf de puşcă şi mecanism.
Winchester Mercury, calibru 12, ţeava dublă, scurtă.
Face o gaură în tine cât o minge de baschet de aproape.
M1 Garand, armată, Al Doilea Război Mondial.
Asta e frumos.
Ediţie standard germană.
Carabina M1, ediţie standard.
Armata americană, Al Doilea Război Mondial.
O mulţime de oameni cred că acesta e un Luger.
Nu este. E un Walther P38.
Tatăl tău a fost în război, nu?
Da, tanchist.
Da, dar...
De ce parte era?
Deci, Richard, îmi spui că toate aceste condimente le ai din propria grădină?
Da, din toamnă. Acum sunt uscate.
Foarte bune.
Te-ai pişat în asta, nu-i aşa? Glumesc.
Ştiu că nu te-ai pişat. Puteam să-mi dau seama dacă o făceai, totuşi.
Ce? Ce s-a întâmplat?
Asta. Asta nu e...
De fapt e favorita mea. Dar Richard nu crede...
Unii negrii sunt în regulă, nu-i aşa? Corect?
Unii.
Îţi place de Diahann Carroll, nu-i aşa?
Nu te ruşina de oaspeţi. Vorbeşti despre ea tot timpul.
Dar restul dintre ei, şi tind să fiu de acord cu el în asta,
a spus că trebuie să se întoarcă în Africa.
Cei cu ajutor social.
Corect. Cei cu ajutor social.
Ştii, nu fac nimic.
Nu contribuie societăţii.
A spus că aş putea rămâne, totuşi. Cel puţin până terminăm treaba.
Ar trebui să plecăm.
Nu vrei nimic?
Nu vrei s-o urmăresc astăzi?
Nu.
Nu, nu, nu. E bine. E în regulă astăzi.
Te vom contacta noi, Richard.
E incredibil. E uimitor.
Ascultă, tot ce a trebuit să fac a fost să-i spun,
"Richard, e un mare bogătaş evreu."
Şi apoi a spus, "Asta e pentru cauză."
Şi apoi ar face-o chiar dacă nu îi trebuiau banii atât de mult.
Pentru ce îi trebuie bani? Să mai cumpere arme? Pentru chiloţii lui Hitler?
Nu. L-a părăsit nevasta.
A fugit, i-a luat copilul şi tot.
- Nu mai spune. - Da.
Acum crede că sunt în California
deoarece a primit o vedere de la Disneyland.
Iisuse!
E atât de prost, e adorabil.
- Asta e ea? - Ea este.
Mă aşteptam la cineva mai în vârstă.
Ea este.
Pe ea o vrem. Ea e Mickey.
De ce a trebuit să ne aleagă pe noi pentru acest articol stupid?
Pentru că tu ai câştigat în acea zi.
E în mare parte despre tine.
"Jocurile copiilor a devenit cariera lor."
"Mândra mamă Margaret 'Mickey' Dawson"
"priveşte cum fiul ei, Bo, reuşeşte un voleu."
Bo, de ce nu ne concentrăm pe meciul de astăzi?
Nu m-ai trezit.
Nu ştiam că joci astăzi. Nu ai spus nimic.
Nu joc niciodată tenis Duminică, nu?
De ce aş juca tenis Duminică?
Bo, ce fac în fiecare Duminică?
- Tenis. - Joc tenis.
Bine.
De ce trebuie să mă trezească mereu câinele vecinului?
De câte ori i-am zis, "Ţine-l închis."
Frank, numele tău e în ziar.
Pentru Campionatul de Golf?
Nu, de fapt e despre copii.
Copiii jucând tenis?
Uită-te la asta. Sunteţi voi doi aici.
Da.
E o poză drăguţă cu Bo.
Arăţi stresată, dragă.
Ascultă, din moment ce plec la Freeport la sfârşitul săptămânii...
Ţi-am spus despre asta, nu?
Nu ştiu. S-ar putea.
Da, sigur am făcut-o.
Vine un grup de investitori tocmai din Japonia.
Îţi vine să crezi?
Deci, m-am gândit, de ce să nu zburăm la South Beach.
În seara asta.
Cu Bo? Să-ţi vedem părinţii.
Îl stabilesc acolo, şi apoi voi pleca spre Freeport.
Ce crezi, Bo? Pare distractiv?
Nu văd de ce aşa dintr-o dată el trebuie să plece.
De câte ori ţi-am zis să nu spui, "el"?
- Ştii la cine mă refer. - Nu asta e ideea, bine?
El, tatăl tău, va fi în Freeport,
şi a crezut că ar fi drăguţ
ca voi să zburaţi împreună şi să petreceţi ceva timp.
Probabil te va vizita în tabără.
Adoră să te privească, deci...
Adoră să-mi spună ce să fac. Nu ştie nimic.
Ştie?
Alo. Reşedinţa lui Ordell Robbie.
Ce ai?
Bine.
Deci, constructorul la care ne-ai trimis?
Da. Shelby.
Corect, domnul Ray Shelby.
Mi-a spus că Frank o să fie plecat toată săptămâna începând de mâine.
Mâine? Aşa de repede?
L-am întrebat ceva de genul,
"Să facem o petrecere. De ce nu-l aduci şi pe prietenul tău Frank?"
Mi-a spus, "Frank? Frank pleacă din oraş mâine cu fiul său."
"Avem o petrecere chiar aici, nu-i aşa?"
Spui că Frank pleacă din oraş cu fiul lui?
Ascultă, Bo.
Ce?
Când te întorci...
Nu acum, pentru că nu avem timp suficient, dar...
Pentru ce?
O discuţie.
Să lăsăm prostiile şi să spunem fiecare
ceea ce simţim cu adevărat.
Bine.
La ce te gândeşti?
Ce mai faci?
Sunt bine. Tu ce mai faci?
Se pare că-mi amintesc spunându-ţi ceva aseară.
Îţi aminteşti?
Ce?
Te-am întrebat dacă iei prânzul cu mine.
Marshall, erai beat. Cu toţii eram.
Spui lucruri...
Şi dacă am vorbit serios?
Nu te aşteaptă Tyra pe undeva?
Dacă întreabă, discutăm despre articolul din ziar.
Nu l-am citit încă.
Nu o face.
O să decupez poza şi o s-o păstrez în portofel.
Marshall, fii serios!
Nu e nimic rău în legătură cu prânzul.
Care-i ideea?
Aş vrea să discut cu tine.
Discutăm chiar acum.
Îţi aminteşti vreun lucru din ce ţi-am spus aseară?
Marshall.
Cum m-am gândit la tine?
Bine, trebuie să plec.
Meciul lui Bo începe imediat, aşa că am întârziat.
Am auzit că Frank pleacă în Bahamas.
Pentru câteva zile.
L-am întrebat dacă vrea să joace Sâmbăta viitoare
şi a spus că e plecat toată săptămâna.
Când...
Prânzul de mâine? Scalintella, 1:00?
Nu, când ţi-a...
- Chiar nu e o idee bună. - Ai dreptate.
- Bine? - Ai dreptate.
- Voi trece pe acolo. - Uite-l pe Frank.
Bună.
Bine. Vine Frank aşa că..
Bine, ne vom mai vedea.
Îţi laşi nevasta pe aici, cineva poate să ţi-o fure.
Promiţi? Ne vedem înăuntru.
Fii sigur.
Ai trimis o chelneriţă să mă aducă?
Am întrebat-o dacă te-a văzut.
Luaţi prânzul cu noi astăzi, domnule?
La tenis. Poate mâine.
Afară!
Bine, îi trimitem tipului un bilet, îl sunăm?
Nu, îl sunăm. Îl sunăm.
Set, Mithen.
Nu o să ne vadă niciodată sau să ne cunoască.
Nu. Nu.
Avem măşti. Ea are o mască cu găurile de la ochi acoperite.
Şi cum ştii că banii sunt încă în Freeport?
Aici intervine partenerul meu, domnul Walker.
E în legătură cu o anumită Lisabeth Cooper,
care e manager la Banca de economii Providence,
unde îşi ţine Frank banii.
Şi care are cea de-a doua cea mai mare pereche de sâni de pe insulă.
Cine are cei mai mari sâni?
Grace Brown. O femeie mai în vârstă
Bună prietenă de-a domnului Walker, de asemenea.
Să spunem că nu are nicio alegere.
E destul de speriat, nu sună la poliţie
şi e de acord cu asta, plăteşte.
Aşa ar trebui să meargă.
Şi luăm acel cec pe care-l depunem într-un alt cont din Nassau.
Deci, vă gândiţi în seara asta?
Nu.
Nu, trebuie să-l sun pe domnul Walker, să mă asigur că totul e în regulă.
Nu văd nimic greşit s-o facem mâine.
Scuzaţi-mă.
Îmi pare atât de rău. Mulţumesc.
Doamna Dawson?
Da?
Cred că aceasta e racheta fiului dumneavoastră.
Am găsit-o acolo. Voiam să o las la recepţie.
Aşa este. Mulţumesc.
E în regulă.
Bine.
Nu. Au ajuns atât de târziu aseară. Eram foarte obosită.
Îmi pare atât de rău, mama.
Frank a avut o întâlnire la club şi a ratat zborul.
Nu înţeleg. De ce nu ai venit tu cu Bo?
Sunt ocupată şi fac treburile prin casă.
E drăguţ să am puţin liber de fapt.
Şi Bo e atât de subţirel. Nu mănâncă nimic?
Mănâncă. Joacă tenis mult.
S-a stabilit în camera oaspeţilor.
Ce face Bo?
E bine. A spus că s-a întâmplat ceva cu maşina ta.
Nimic. A intrat cineva în ea,
dar nu a fost nimeni în maşină, aşa că totul e bine.
Deci, tata şi Frank au discutat toată noaptea?
Frank? Nu. Nu e aici.
Ne-am oferit să-l ducem la aeroport dimineaţa, dar nu a vrut.
A spus că era prea mare deranjul.
Era la cursa de 7:00 spre Freeport.
A spus că abia am ajuns acasă şi trebuia să-l ducem pe el înapoi.
Aşa că de ce să ne deranjăm?
Da, îl cunoşti pe Frank. Nu vrea...
E totul bine.
Bine.
Nu înţeleg de ce nu l-ai adus tu pe Bo?
De ce nu suni niciodată? Mereu m-am întrebat.
Am atât de multe de făcut aici.
Nu-ţi suni niciodată tatăl.
Bine, pun deoparte nişte alimente, aşa că trebuie să închid.
Te iubesc. Transmite-i iubirea mea lui Bo.
Aşa voi face, dragă. Vom vorbi mai târziu.
Bine. Pa.
E în regulă.
Eşti bine.
- Ce s-a întâmplat? - Să mergem.
La naiba, nu are papuci în picioare. Sângerează.
Nu-i trebuie papuci. Să mergem.
În regulă. Haide.
Dacă vreţi bani, poşeta mea e pe masă. Am...
La pământ.
Aştepţi pe cineva?
Soţul meu vine acasă. Este...
Nu. Nu e soţul tău.
Haide, ridică-te. Ridică-te.
Haide. La etaj. Să mergem.
Ultima treaptă. Asta e.
Continuă să mergi. Ţine-ţi gura închisă.
E în regulă. Mergi.
Întoarce-te. Stai jos.
Frank?
Eşti plecat în călătorie?
Ce naiba?
La naiba!
Dumnezeule.
Stai liniştită.
L-am scos.
Niciun ciripit!
A zis cineva că vrea un martini cu gheaţă?
Ce naiba?
Marshall?
La naiba.
E doar el?
Doar el.
Cine naiba e ăsta?
Marshall.
Cine naiba mai e şi ăsta?
Ascultă. O să se trezească la un moment dat.
Ştiu asta.
Aşa că-l sunăm pe soţ, îi spunem să nu sune la poliţie.
Nu contează, tipul ăsta deja a fost aici.
Corect.
Dawson vine acasă, îl găseşte, trebuie să sune la poliţie.
Deci, ce spui? Renunţăm? Plecăm?
Nu.
Am ajuns departe.
O luăm.
Gata, urcă. Urcă!
Sus. Asta e.
Asta e. Păşeşte.
Aproape am ajuns. Continuă. Încă trei.
- Haide. - Dumnezeule.
Întoarce-te. Stai jos.
Când auzi uşa că se închide, poţi să-ţi dai masca jos.
Voi urca mai târziu şi-ţi bandajez piciorul.
- Scuză-mă... - Fără să vorbeşti.
Trebuie să mergi la baie,
bate la uşă şi pune-ţi înapoi masca.
Mickey?
Giancarlo Giannini?
Cântăreţ de operă.
Frank, greşit.
Nu ştiu.
Niki Lauda?
- Nu ştiu cine e ăsta. - Primeşti un strugure.
Betty Bacall sau Lauren Bacall?
O ştiu. Da, e o actriţă.
În regulă. Primeşti un strugure.
Yves Saint Laurent?
Da, creează vestimentaţie pentru femei.
Foarte impresionant.
Alain Delon?
Alain Delon.
Nu?
Georgia O'Keeffe?
E o stripteuză.
Te rog, Frank! Ţi le zic pe cele mai uşoare.
Acestea sunt persoane cu stil, ca tine, dragă.
Pe Jack Nicholson îl ştii. Oricine cu celule nervoase îi cunoaşte.
Lelous Delafilace.
Pentru numele lui Dumnezeu.
Jean Renoir?
Nu mai vreau să joc.
Răutăciosule.
Bine. Ce vrei să faci?
Vrei să facem sex?
Ce gura ai!
Din moment ce mergem în pat, da.
Vrei să facem chestia cu Florentine din nou?
Care e aia?
Ştirile 4 Detroit, cu John Blunt şi Jennifer Moore.
Don Shane cu veştile din sport şi Larry Shannon cu noutăţi despre vreme.
Bună seara. Americanii încep să înţeleagă...
Îţi voi lăsa câteva ţigări.
...suntem urâţi de marea lume musulmană.
Mulţumesc.
Telefoanele au sunat încontinuu...
De ce e atât de tare?
...toată noaptea aici în studioul nostru.
Oamenii întreabă despre o aducere aminte...
Ai sunat-o pe Mickey să vezi când se va întoarce Frank?
Ţi-am spus că nu răspunde nimeni.
Deci, asta e Lucy Anne. Care îţi place?
Aia.
Am crezut că-ţi plăcea verdele.
Pot te rog să mă duc la mall?
Mall? E 20:30 seara.
- Nu. Nu e deschis nimic. - De câte ori a sunat?
- Ce? - Ce?
De câte ori a sunat când ai apelat-o?
Dumnezeule, care-i problema cu tine?
Accidentul de maşină mi-a transformat soţul într-o persoană nebună?
Deci e aceeaşi fată despre care vorbeşti?
O văd în fiecare zi.
Nu e o fată de pe insulă?
O americancă.
Păr lung, arată foarte bine.
Nu, te înţeleg. Te înţeleg, frate. Te înţeleg.
Sexy. Cred că e cuplată cu tipul.
Sunt 14 spitale în zona Detroit
ce sunt primele candidate pe lista împuternicirilor.
Majoritatea spitalelor de pe listă sunt spitale mici,
printre ele şi Centrul Medical Dearborn.
Administratorul Centrului, William Harris, pretinde a avea mai puţine spitale...
Ai terminat să te joci de-a doctorul?
O să-mi spui sau o să ţii pentru tine?
Deci, Walker a spus că stă la locuinţa lui de la terenul de golf.
Altceva?
Şi are o doamnă cu el.
Ai spus că l-ai mai văzut cu femei înainte.
Ştiam că-i plac femeile,
dar nu ştiam că se duce acolo să vadă aceeaşi femeie de fiecare dată.
Mă gândeam că are vreo doi prieteni,
vreo două păsărici prin oraş, dar nu.
Nu. Walker a spus că e aceeaşi de fiecare dată.
Melanie.
Nu văd problema. Deci mai are ceva pe deasupra.
Nu am spus că era o problemă.
Îmi place să cunosc chestiile tipului.
Ce pune la cale, ce face acolo.
Cine e această Melanie?
Să-l sunăm şi să-l întrebăm.
Nu încă.
Am depus actele.
Serios? De ce nu mi-ai spus?
Am vorbit cu avocatul Vineri.
A spus că actele vor fi trimise acasă Marţi.
Deci ai venit mai devreme.
Îi ofer ceva timp de gândire.
Şi ce o să facă?
Probabil va fi de acord cu asta.
Va spune chestii prietenelor ei, cerşind simpatie.
"Sărăcuţa."
"Cretinul."
Cum e ea? Ce o interesează?
- Te superi dacă te întreb? - Nu, nu mă supăr.
Alcoolismul meu, e un subiect popular.
"Cât ai băut, Frank?"
Sau, "Unde e Bo? E târziu. Nu a ajuns încă acasă."
Bo, încă o chestie cu care trebuie să mă descurc în această hotărâre.
Ea e mama lui. Nu o să dezbat asta.
Dar e în regulă. El şi cu mine ne vom vedea.
Aş vrea să-ţi întâlnesc fiul.
Într-o zi o vei face,
dacă nu-ţi iei traista aia şi să o arunci undeva.
Nu am s-o arunc.
Da?
Vreau să merg la toaletă.
Ţi-ai pus masca?
Da, aşteaptă.
Crezi că tipul ăla e încă în dulap?
L-ai lovit.
Nu l-am lovit atât de tare.
Speri că nu l-ai lovit.
Bine.
- În regulă. - Dumnezeule.
Bine. Când intri aici şi se închide uşa,
poţi să-ţi dai masca jos şi să-ţi faci treburile.
Poftim.
Ce naiba faci?
Iisuse Hristoase!
E casa mea, nu-i aşa?
- Care-i treaba cu tine? - Nu-ţi place?
Puteţi să vă duceţi în altă parte la cât îmi pasă.
Grăbeşte-te. Ai terminat?
Nu, nu încă. Nu am masca pusă.
Richard. Vino aici, omule.
Trebuie să te îmbraci
şi să te duci pe teren în recunoaştere.
Du-te la casa doamnei şi intră în clădire.
Du-te la casa lui Dawson şi asigură-te că Marshall nu e mort.
În principiu.
Bine.
Era la etaj, în dulap.
Asta e de necrezut.
Da, ştiu.
E puţin ciudat.
Te-ai uitat la ştiri?
Da.
Nu e nimic despre tine la ştirile de la 7:30 sau 8:00. De ce crezi?
De ce mă întrebi pe mine?
E ceva între tine şi tipul ăla?
E un prieten de familie.
Trebuie să fie nasul,
aducându-ţi martini în dormitor în timp ce soţul tău e plecat.
Cum de nu a sunat la poliţie?
Nu ştiu! Ar putea fi mort sau în comă.
L-ai lovit cu ceva, nu?
Am verificat.
A ieşit singur.
Aşa că acum, aşteptăm ştirile de la ora 11:00.
Ce vrem să spunem e că nu-l cunoaştem pe Marshall,
sau ce are de pierdut,
dar e genul de persoană care şi-ar risca gâtul pentru tine?
Sincer, băieţi, nu ştiu.
Nu ştiu.
O să răspunzi la ăla?
Nu ştiu.
Vrei să răspund eu?
Nu. Mă descurc. Voi răspunde eu.
Tu stai în pat. Întoarce-te la somn.
Da.
Bună seara, Frank.
Sper că nu-ţi deranjez adorabila seară.
Cine e?
Stai pe fir. Soţia ta ar vrea să vorbească cu tine.
Soţia mea?
Nu, îl ţine el. Dă-i drumul.
Frank? Frank.
Cine era ăla?
Nu ştiu!
- Unde eşti? - Nu ştiu, Frank.
E vreo glumă?
Nu. Vor ca tu...
Eşti în regulă?
Nu, sunt...
Cu cine am vorbit?
Frank, încetează. Ai vrea să mă asculţi?
Eşti în regulă?
Vor să-mi auzi vocea, asta e tot ce ştiu.
Cine sunt ei? Ce se întâmplă?
Bine.
Eşti bine. Eşti bine. Te-ai descurcat bine.
Alo? Alo? Ce... Alo?
Cine naiba e?
Alo? Mickey?
Domnule Dawson, ce mai faceţi?
Ce naiba se petrece?
Şi ce face Melanie? Am înţeles că are un corp grozav.
Cine naiba eşti?
Cine sunt?
Nu pot să vă spun asta, domnule Dawson.
Dar pot să vă spun asta.
Mâine dimineaţă, o să te duci la Banca de Economii Providence
şi o să scoţi 1 milion de dolari din contul dumneavoastră.
Ştiţi ce pot să vă spun eu? V-aţi ieşit din minţi.
Dawson, cred că mai bine ai tăcea şi ai asculta
pentru că eşti într-o mare încurcătură, omule.
Mă asculţi?
Retragi un milion într-un cec de bancă
şi-l depui la aceeaşi bancă...
Glumeşti?
Mă asculţi?
Numărul contului e 8950039.
Alo? L-ai notat?
Nu. Nu am un pix.
- Ce o să faci în legătură cu asta? - Iisuse Hristoase!
- Ia un afurisit de pix, Frank! - Dă-mi-o pe nevastă-mea la telefon.
Cât de greu poate fi? Taci!
Cu cine naiba crezi că vorbeşti?
- Taci şi ascultă! - O să sun la poliţie!
Dacă te duci la poliţie, ascultă-mă,
nu-ţi vei mai vedea niciodată nevasta!
Dacă faci altceva decât să pui banii în acel cont,
nu-ţi vei mai vedea niciodată nevasta!
E moartă! În plus, ştim despre bani!
Ştim despre Dynamic, Ray Shelby,
curvele de pe bulevardul Webster! Totul!
Am nevoie de un pix.
Ştim despre Melanie. Ştim tot ce faci!
Nu te pune cu noi! Notează!
Cine e?
89500...
Mai încet! Ce sunt eu, un stenograf?
8950039!
Repetă-l!
8950039.
Corect.
Cum sună?
Ca naiba!
Ca naiba, da!
Cine era?
Nu ştiu.
Singurul lucru ca...
Ce?
Ce i-a spus acestei Melanie? Cât de apropiaţi crezi că sunt?
Nu e nimic decât o partidă.
O partidă. Nu-ţi face griji despre asta.
Târfă nenorocită! O să te omor!
Ce se întâmplă acolo sus?
- Richard! - La naiba!
Richard!
Ce naiba faci!
Mi-a băgat ţigara-n ochi.
- La naiba. Cum de... - Tragi cu ochiul prin pereţi.
La ce te aştepţi? Se cred în Gestapo.
Cine i-a dat acele ţigări?
Eu. Relaxează-te. Lasă-mă să mă uit.
Sunt chior! Nu pot să văd!
Nu, eşti bine.
Chior? Mai ai ochiul celălalt.
Taci! Taci!
Sunt bine. Sunt bine.
Mă voi uita la el.
Taci!
Îţi aduc nişte gheaţă. Relaxează-te.
Mickey, eşti bine?
Taci.
Deci, Richard, am o glumă pentru tine. Poate îţi place asta.
Şi ţie, Louis.
Un tip se duce la doctor, bine?
Doctorul spune, "Domnule, trebuie să încetaţi să vă masturbaţi."
Pacientul răspunde, "De ce?" Doctorul continuă,
"Pentru că încerc să vă examinez."
Care-i treaba? Ce, e prea stânjenitoare?
În regulă, ce ziceţi de asta?
Un negru, un evreu şi un nazist se urcă într-un Volkswagen...
Ţi-am adus nişte mâncare.
Am nişte pui şi nişte tăieţei făcuţi în supă de pui
cu ceapă şi alte chestii. Arată destul de bine.
- Ai masca pusă? Nu-mi dau seama. - Da.
Da.
Bine.
Poţi să te întorci. Nu contează.
Fii serioasă!
Nu! Dă-o jos!
Nu te uita.
Am folosit bucata de bandă adezivă să acopăr gaura din perete.
O să trebuiască să faceţi în alt fel, bine.
Nu trebuie să-ţi faci griji despre asta. Vom acoperi găurile.
Ce e în neregulă cu tipul ăla?
E dezgustător. Miroase.
Da. Are câteva probleme, dar cine nu are, nu?
La naiba.
Ce o să-mi faceţi?
Fiul tău, nu s-a dus cu el, nu-i aşa?
Nu, s-a dus în Florida.
Da.
Ştii că soţul tău are o fată cu el acolo.
Nu.
Nu ai bănuit niciodată?
- Nu. - Vă înţelegeţi bine?
- De ce? - Întreb şi eu.
Majoritatea bărbaţilor când pleacă, ia câte ceva.
Nu e neobişnuit.
De unde ştii asta?
Nu pot să-ţi spun.
Ştii despre contul său bancar personal din Freeport?
Privirea înainte.
Ştiu că are afaceri acolo. Aş presupune că...
Cu peste un milion de dolari în el?
De unde ştii asta?
Ştim.
Poate asta e...
Sunt 50 de mii pe lună pe care-i scoate din apartamentele
din Detroit şi îi pune deoparte.
Deci clădirea m-a costat 100 de mii.
Am băgat în ea materiale şi aparatură în valoare de aproximativ 40 de mii
şi l-am reevaluat la 200 de mii.
Acum, am alocat doar 10%, bine?
Şi materialele de 40 de mii de fapt m-au costat aproape patru sau cinci mii.
Dar declar devalorizarea la...
- Două sute de mii. - Corect.
Şi la închiriere, declar ocuparea la doar 60%.
Şi toată asta plătită în numerar.
Dumnezeule!
Eşti un geniu, dragă.
Cumva, totuşi, aceşti tipi care au sunat, ştiu despre asta.
Ce e aiurea în asta, în afară de ce e evident,
e că tu completezi actele de divorţ şi apoi se întâmplă asta.
Nu vrei să fii căsătorit,
dar nici nu vrei să se întâmple ceva groaznic cu ea.
Da. Da, corect.
Ai putea plăti milionul de dolari şi ei încă ar putea...
Lasă-mă să reformulez. Ai putea să n-o mai vezi vreodată, dragă.
Sau dacă nu aş putea să mă duc la bancă dintr-un motiv anume
şi să nu fac plata la timp, atunci ce?
Ştii ce? Nici nu ştim dacă e în viaţă sau nu.
Ştim că e în viaţă. Am vorbit cu ea la telefon.
Dar era cu adevărat ea?
Ea era. Cu siguranţă ea era.
Dumnezeule, nu ştiu.
Am putea merge pe cacealmaua lor şi să vedem ce se întâmplă.
Nu, nu pot face asta.
Nu, nu putem face asta.
- E prea riscant. - Da.
Ar putea face la cacealma.
Totuşi, să ne punem în locul lor.
Unde te-ai afla dacă era moartă?
Unde m-aş afla eu dacă ea era moartă?
- Unde te-ai afla dacă ea era moartă? - Unde m-aş afla eu?
Nu tu, scumpete.
Unde s-ar afla ei dacă ea ar fi moartă?
- Vrei să spui dacă eu eram ei? - Da.
Unde te-ai afla dacă ea era moartă?
Bună, domnule Taylor. Bine aţi revenit.
Rodney, i-ai văzut pe domnul sau doamna Dawson în ultimele zile?
Frank şi Mickey?
Nu de Duminică noaptea.
- Nici pe Mickey? - Nu, domnule.
Departamentul de Poliţie Detroit. Declaraţi ce urgenţă aveţi, vă rog.
Cred că probabil a fost răpită o femeie.
Puteţi să-mi spuneţi numele dumneavoastră, domnule?
E o prietenă de familie. Numele ei e Mickey.
Marsh!
Un minut, vă rog.
Marshmallow, ce cauţi aici?
Dau un telefon.
Tată, de ce nu eşti la muncă?
Vrei să încetezi cu asta? Tatăl tău vorbeşte la telefon.
Alo? Mai sunteţi acolo?
De ce? Ce fac?
Fă-te înţeleasă despre ce vrei ca să pot înţelege.
Aş vrea să nu mai loveşti cu mingea în uşă să pot discuta cu tatăl tău.
Te rog.
Omule, mai eşti acolo? Mai eşti acolo?
- Bine, ar fi grozav. - Alo, domnule...
- Vă rog... - Şi ţie la fel. La revedere.
w w w. s u b t i t r a r i - n o i. r o
Ai terminat acolo?
Unde ai învăţat să bandajezi aşa?
În Marină.
Ai fost doctor?
Nu, eram cel care aducea bandajele.
Acum cu asta te ocupi? Răpeşti oameni?
Nu, tu eşti prima.
În regulă.
Pune-ţi masca!
Iisuse! Deja... Deja te-am văzut.
Cu ambii mei ochi.
La clubul country.
Bine?
Haide.
Dumnezeul!
Ce, nu-ţi place istoria?
Am auzit că lucrurile acestea valorează o mulţime de bani, din ce văd.
Când o să mă duc acasă?
Nu a plătit încă.
Pot să întreb cât cereţi?
Un milion.
Un milion de dolari?
Îi are.
Ţi-am spus asta. Doar dacă te gândeşti la un motiv să nu plătească.
Dumnezeule, un milion de dolari.
Nu o să se întâmple.
Ce vrei să zici?
Îi are. Ţi-am spus asta.
Dumnezeule.
Spune-mi mai multe despre aceste apartamente.
Ar trebui să răspund? Ar trebui să răspundem?
- Vrei să răspund eu? - Probabil ar trebui să răspunzi tu.
Pot să răspund.
Mă descurc.
Reşedinţa domnului Dawson. Cu ce vă pot ajuta?
Dă-mi bărbatul la telefon.
Domnul Dawson nu este aici momentan.
Aţi dori să-i lăsaţi un mesaj?
Spune-i tipului să vină la telefon dacă vrea să vorbească cu nevastă-sa.
De fapt, domnul Dawson a plecat de pe insulă cu barca şi n-a specificat când se întoarce.
O zi bună.
Obişnuiam să fiu o recepţionistă pentru un tip de la relaţiile cu publicul din LA.
Tipul era un mare nenorocit, dar chiar mi-am făcut o mulţime de prieteni interesanţi.
Deci a fost o experienţă bună până la urmă.
Ce a spus?
Nu prea a zis nimic.
A întrebat de tine şi apoi a spus că ştia că eşti aici.
De unde ar şti asta?
A bănuit.
Nu ştie nimic.
Nenorocitul.
Sună din nou.
Ce se întâmplă dacă sun şi nu mi-l dă din nou?
Cum părem atunci?
Îl voi suna eu.
Nu fi amabilă.
Chestia asta nu e un joc.
- Atunci voi suna eu. - Mă descurc! Mă descurc!
Chestia asta nu e un joc, doamnă.
- Voi răspunde eu. Voi răspunde eu. - Răspund eu!
Stai jos, Frank! Stai jos!
- Alo. - Dă-mi tipul la telefon.
Nu prea pot să ţi-l dau la telefon dacă nu e aici, nu-i aşa, puştiule?
Cine e la telefon? Melanie cu ţâţele mari?
Da, şi cu cine vorbesc?
Spune-i lui Frank dacă vrea să mai vorbească cu nevasta lui vreodată,
să vină la telefon chiar acum.
Nu poate vorbi la telefon acum pentru că nu e aici.
- La revedere. - Ascultă, eu...
Îmi ştia numele.
Ce voia?
Nu prea a spus nimic. Voia să vorbească cu tine.
Părea un tip negru.
S-ar putea să-l ştiu pe tip, să-i recunosc vocea.
Probabil ar trebui eu să răspund data viitoare.
Nu ai nimic de zis, Frank, nu-i aşa?
- Ştii la ce mă gândesc? - La ce?
Să deconectezi telefonul.
Domnule ofiţer?
Domnule.
Locuiţi în această locuinţă?
Sunt un prieten de familie. E vreo problemă, domnule ofiţer?
Nu.
Fac o investigare despre o posibilă spargere...
în cartier.
Ai auzit ceva zgomote în ultima vreme?
Probabil. Nu personal, dar nu. Chiar nu cred.
Acele costume erau ale mele.
Ador aceste Furies.
Prietenul meu locuieşte aici, Frank Dawson.
Cine?
Frank Dawson. M-a rugat să trec pe aici să-i scot la plimbare câinele.
De asta mă aflu aici.
Serios?
Ce...
Ce ţi s-a întâmplat la cap?
Un accident de maşină. Un afurisit de cerb mi-a sărit în cale.
- O să vă rog să... - Ce ţi s-a întâmplat la ochi?
O să vă rog să opriţi motorul.
De ce?
Am spus să opreşti motorul.
- De ce? - Ieşi din vehicul.
Opreşte motorul. Ieşi din vehicul!
Nu ştiu. Am avut un sentiment, dar tu eşti cel care l-a avut primul.
Cineva ce nu era inclus în plan, despre care nu ştiai.
E acolo răspunzând la telefon.
Nu o să ajungem la el.
Deci ştim că sunt acolo, dar ei ce zic?
Ne verifică starea, asta fac.
Să vadă dacă vorbim serios.
Ar trebui să mergem acolo să-i arătăm ceva.
Ca degetul soţiei lui.
Probabil degetul cu verigheta de nuntă.
Deja ştie că o avem.
Nu. Nu.
Trebuie să facem o impresie. Ei cred că e un joc.
Ştie.
Sunt mulţi bani. Nu e o decizie pe care o iei într-o oră.
Au trecut două zile, Louis, trecem la a treia.
I-a expirat timpul.
Nu începe nişte porcării pe care nu le poţi termina, Louis.
Trebuie să te calmezi. Nu gândeşti coerent.
Ce crezi că facem aici? Nu am furat o maşină.
Am luat o femeie. Acum ce? Vrei să fii drăguţ?
Ai alte chestii pe cap.
- Du-te naibii. - Tu du-te naibii!
Nu e vorba de ce simţi tu. E vorba de ceea ce o să faci.
Cum te descurci într-o situaţie ca asta.
Omul nu vrea să se grăbească
şi femeia vrea să ne închidă telefonul în nas.
Ce naiba ar trebui să facem? Fii serios, omule.
Nu mă mai atinge!
Ori îi pasă ce se întâmplă cu ea, ori nu dă doi bani!
Degetul nu o să rezolve nimic!
Ne înapoiază degetul spunând să ni-l băgăm în fund!
Nu sunt împotriva ta.
Ai dreptate.
Trebuie să găsim o cale să-l punem la zid.
Deci, mergem acolo şi-l lăsăm pe Richard cu ea?
M-am gândit şi eu la asta.
Da... şi ce crezi?
Du-te tu. Voi rămâne eu. Îl ai pe Cedric.
Cred că unul din noi trebuie să stea aici, nu Richard singur.
De fapt, insist asupra faptului.
În regulă, e bine. Mă voi duce eu.
O să fii bine, tu cu Richard aici?
Da, ne înţelegem, dacă nu trebuie să discut cu el.
Eşti bine, omule?
Se pare că ai ceva în minte. Eşti îngrijorat de ceva?
Nu, nu sunt îngrijorat de nimic.
Nu am fost mai bucuros în viaţa mea.
Te superi? E geanta mea.
Nu, nu mă supăr, de fapt.
Poţi să-mi iei banii, loţiunea de plajă Coppertone şi şerveţelele umede Kleenex,
dar lasă-mi permisul de conducere.
Mi-a luat luni să-l obţin.
Melanie.
E la etaj?
Sau a plecat de pe insulă?
Da.
Ajutor! Nu ştiu să înot!
Ajutor!
Te rog!
Vrei să-mi spui unde e acum?
Da! Te rog!
Abracadabra.
Vrei ceva de băut?
Da, un cocktail.
Imediat.
De ce nu-l suni, drăguţă?
În regulă. Trebuie să-ţi spun ceva mai întâi.
Cred că o să vă de-a peste cap escrocheria, dar nu mă învinovăţiţi pe mine, bine?
E sincronizarea.
Ce sincronizare?
A completat actele de divorţ cu două zile înainte să vină aici.
Când se întoarce ea, dacă se întoarce,
o aşteaptă actele de divorţ.
Spui că nu o să-şi mai vadă soţia vreodată...
Nu vrea să-şi mai vadă soţia.
L-aţi scutit probabil de 100 de mii pe an din pensia alimentară.
Ţi-a spus el asta?
Nu a trebuit. Îl cunosc.
Aţi spus să nu se ducă la poliţie, aşa că nu o face.
Şi legal vorbind, nu ar trebui să facă afaceri cu escroci.
Deci nu are nicio datorie.
Şi o lăsăm să plece acasă?
Şi apoi se duce acasă şi divorţează, dar cum rămâne cu voi?
Uite, sunt dispusă să cooperez cu voi pentru că te plac.
- Mă simt prost în privinţa ta. - Serios?
Şi nu vreau să ajung iar în ocean.
Cum cooperezi?
Ce ai zice dacă tu...
Dispari pentru o sută de mii?
O sută de mii?
O sută de mii.
Cred că e o alegere bună pentru tine momentan.
Nu e un milion.
Nu, dar nu e nici nimic.
Vrei ajutorul meu?
Ascultă, nu obţii un milion de dolari de la el.
Nici nu i-ai putea scoate din ţară.
Ce spun e să încetezi cu visatul şi să revii la realitate.
Ai putea lua ceva.
Dar dacă e moartă, aş putea face să iei mai mult.
Da.
Alo.
Salut, Richard, eu sunt. Unde e Louis?
- Îl voi chema. - Nu, aşteaptă. Aşteaptă, Richard.
Ascultă, Richard. Trebuie să-ţi spun ceva
şi vreau să-i spui lui Louis, bine?
Am stabilit, omule.
Te duci în California.
Nu glumi cu mine.
Râzi de mine? Nu râde de mine cu asta.
Nu. Nu glumesc. Nu glumesc deloc.
Serios? E totul stabilit?
Da, e stabilit.
Acum Louis e sus, nu?
E mereu sus. Cred că i-o trage.
Se pune cu noi făcând sex cu ea.
Dar mă duc sus şi ei nu fac nimic.
Richard, ascultă...
Vreau să duci doamna acasă în seara asta.
Cred că i-o trage repede, dar ţine...
Richard, ascultă-mă, omule. Ascultă-mă foarte bine.
Vreau să-i spui lui Louis să aducă maşina.
Puneţi femeia în portbagajul maşinii şi o duceţi acasă, bine?
Îi spui lui Louis să vină după tine.
Duci femeia în casă.
O bagi în dulap şi o încui.
Tăiaţi cablul telefonului ca să aveţi timp să plecaţi din casă.
De fapt, legaţi-o cu acelaşi cablu de la telefon.
Ai înţeles?
- Richard? - Ce?
Bine. Richard, partea următoare e foarte importantă.
Trebuie s-o faci fără să ştie Louis, de asemenea.
După ce pleacă, vreau să te duci înapoi în casă.
Vreau să o ucizi.
Aşa să fac?
Da, aşa să faci. Trebuie s-o ucizi.
Toată chestia cu incendiul de la ţigară.
Ştie cine eşti, omule.
Ţi-a spus ea asta?
Ţi-a auzit numele, ţi-a văzut faţa.
Asta mi-a spus evreica, omule.
A spus că ştie cine eşti.
M-am întrebat în legătură cu aşa. Aşa e. M-am întrebat.
Nu ai de ales, omule.
Nu vreau să te văd... Nu vreau să văd
pe nimeni ducându-se la puşcărie din cauza asta, omule.
Deci, trebuie s-o elimini pe evreică.
Dar ascultă. Nu poţi să-i spui lui Louis.
Ştii ceva?
Ce este?
Ştiam că e evreică. Puteam să-mi dau seama.
Rollo. Ce mai faci, omule?
Uită-te aici, vreau să-ţi pun o întrebare.
Ţi se pare ăsta a fi pătrunjel sălbatic?
Te referi la marijuana asta?
Uită-te, dragă. E aproape gata de cules, de asemenea.
Da, ştiu. Iau o maşină. Ce altceva a mai spus?
Ţi-am spus.
Adică vorbele lui exacte.
Vorbele lui exacte au fost, "E totul stabilit."
Ce înseamnă asta? De ce nu a vrut să vorbească cu mine?
Deoarece a spus că puteam să-ţi zic eu.
Era totul stabilit să ducem femeia acasă,
să mergi să aduci o maşină,
să o pui în portbagaj.
Asta e tot ce a zis, omule!
Pentru ce te enervezi?
Nu sunt nervos.
Când spun ceva, e adevărul.
Da. E grozav, Richard. Nu trebuie să te superi, omule.
Voiam să mă asigur că am înţeles.
Ştii la ce mă refer?
A spus că e totul stabilit şi că are banii.
Trebuie să fi omis partea asta. A luat banii.
Bine. Vezi, îmi făceam griji de asta.
Unde te duci?
Să aduc o maşină, cum a spus el.
Să pregătesc un mijloc de transport pentru diseară. Voi reveni în jumătate de oră.
Ghici ce.
Te duci acasă.
- Când? - Mai târziu.
V-a plătit?
O să te lăsăm acasă imediat.
Aşteaptă o secundă. Aşteaptă.
Soţul meu v-a plătit?
Bănuiesc că a făcut-o.
Dar nu eşti sigur.
Ba da, sunt sigur.
Mănâncă cina. E şuncă şi varză cu supă de porumb.
Nu. Ceva nu e în regulă.
- Nu te cred. - Trebuie să mă duc jos. Voi reveni.
Aşteaptă o secundă. Ascultă.
O să mă omorâţi?
Nu.
Haide. Nu voi spune niciun cuvânt.
Nu mă voi duce la poliţie. Nu voi spune nimic.
- Nu-ţi ajută soţul la... - Aşteaptă.
Nu o să se întâmple aşa!
Mickey, uşurel.
Dacă spun că te duci acasă, te duci acasă.
Mulţumesc. Grozavă masă ca întotdeauna.
Bună, puştiule. Aia de acolo e a mea, Chevelle neagră, cu dungi albe.
O secundă, şefule.
Ai grijă cu ea.
Dumnezeule.
Nu ai mâncat şunca.
Nu, nu am făcut-o. Nu-mi era foame.
Am uitat.
Nu ai voie s-o mănânci.
Scuze. De ce nu am voie să o mănânc?
Religia ta.
Dacă vrei să-i spui aşa.
Ce?
Ţi-a spus? Louis?
Te duci acasă.
Da, mi-a spus. El mi-a spus.
Deci bănuiesc că aţi primit banii, nu?
O să-mi lipseşti pe aici.
A fost o perioadă atât de minunată.
Ce?
Ce ai spus?
Nimic. Nu am spus nimic.
- Ce ai spus? - Nimic.
Nu.
Te rog, te rog nu!
- Sărută-mă. Sărută-mă. - Nu! Nu!
Nu îţi place de mine?
Te rog, nu!
Sărută-mă. Sărută-mă!
Ce, nu sunt destul de bun pentru tine?
Te rog. Te rog.
Dă-ţi hainele jos.
Dă-le jos sau le voi rupe eu!
Încetează!
Acum sutienul.
Fă-o. Fă-o.
Ce se întâmplă acolo sus?
Haide! Să mergem! Să mergem!
Bine!
Să mergem. Haide. Pe aici.
Aşteaptă.
- Eşti bine? - Nu.
- Eşti împuşcată? - Nu.
7-442.
Da, spune, 442.
Mă aflu la un kilometru de State şi Fair, la est de Woodward.
Solicit întăriri imediat.
E un dobitoc sălbatic ce trage cu un pistol.
Unde mă duci?
Unde te duc? Te duc acasă.
Chiar aici, această porţiune de drum din Northwood,
obişnuia să i se zică capitala curselor stradale a lumii.
Nu vreau să mă duc acasă.
Deci asta e Florentine, nu? Ce mai ai?
Ascultă, Ordell, avem o mică problemă.
De fapt, avem nişte veşti bune şi nişte veşti nu aşa bune.
Aveam un sentiment că ai ceva veşti.
Se întoarce mâine. Pleacă.
Şi acum că a terminat cu cazinoul şi e sobru din nou,
e într-o stare destul de bună, luând toate în considerare.
Asta e vestea nu aşa de bună.
Vrea să se întoarcă, să-şi facă apariţia,
să-şi vadă soţia, să anuleze divorţul,
dar vrea să mă întorc cu el în Detroit.
I-am reamintit că sunt singura persoană cu care trebuie să vorbească despre asta,
ascultătorul înţelegător.
Acestea sunt veştile bune?
Răul nu e exact rău şi binele nu e exact senzaţional.
Dar ce face e să aducă lucrurile la normal.
Micuţa Mickey înapoi cu soţul ei, presupunând că e în viaţă.
Ceea ce-mi aduce aminte că ar trebui să-ţi suni prietenul.
Îţi oferă timp să aranjezi asta şi să faci ce trebuie.
Eşti un bărbat bine,
dar eşti un escroc falit, dacă nu te superi că-ţi spun asta.
Să fim serioşi. Asta se putea rezolva mult mai bine.
Nenorocitul ăsta are mult prea multe arme
şi din câte pot spune, nu duce lipsă de muniţie.
Când l-am văzut prima dată,
purta un tricou şi colanţi, înarmat cu un revolver.
Acum poartă un fel de uniformă.
A spart toate geamurile, cu excepţia celor acoperite cu scânduri de la al doilea etaj.
Închide muzica şi aruncă arma.
A spus ceva?
Continuă să spună ceva despre furie sau führer, probabil. Nu ştiu.
Nu avea sens şi plângea majoritatea timpului.
Bine.
Ray, unde te duci?
Domnule, aveţi două minute să ieşiţi din clădire!
Înapoi!
Adăpostiţi-vă! Adăpostiţi-vă!
Ce?
Louis?
Fumez iarbă şi beau bere.
Şi nici nu-mi place berea.
Şi pizza aia, a fost delicioasă.
Iisuse Hristoase. De unde îmi ştii numele?
Tipul ăla gras mi-a spus, poliţistul ăla fals.
Nu e un poliţai adevărat, nu?
El ţi-a spus?
Da. Mi-a spus.
Mă gândeam la altceva.
Da?
Celălalt tip, cel negru
- "Cel negru." - Da.
Toată lumea cunoaşte pe toată lumea. Asta e bine.
S-a dus în Freeport, nu?
Pentru că nu i-am mai auzit vocea de vreo două zile.
Unde e acum?
A sunat în după amiaza asta.
E încă acolo, se întoarce.
A sunat, dar tu nu ai vorbit cu el.
Celălalt tip a vorbit cu el, nu?
Pentru că atunci când te-am întrebat dacă soţul meu v-a plătit,
tu ai spus, "Aşa cred."
Da. Richard mi-a spus, deci nu am vorbit cu el.
Richard. Asta e numele tipului ăla? Numele grasului e Richard?
Aşa e, dar îţi voi spune ceva.
Trebuie să uiţi totul
din ceea ce ai văzut şi auzit în ultimele zile.
Louis, nu eşti sigur dacă partenerul tău a fost plătit.
Dumnezeule, un milion de dolari?
Nu-ţi face griji despre asta.
Louis.
Da?
Cred că sunt gata să mă duc acasă acum.
Bine.
Cu două zile înainte de recitalul ei,
Shelly m-a întrebat dacă poate renunţat.
Am încercat să o conving, dar ştiam că era speriată.
A trebuit să facem acelaşi lucru cu Andrew.
Luându-l de la şcoala privată. Prea multă presiune.
Cred că transmite mesajul greşit.
Dar l-am întrebat pe Marsh şi el a spus,
"E un recital de balet. Cui îi pasă?"
A fost foarte de ajutor. Mulţumesc, Marsh.
Unde ai fost toată săptămâna, celebritate?
Am fost răpită.
La ce te gândeşti?
Mickey!
- Cum te simţi? Dumnezeule! - Sunt bine.
Am fost îngrijorat de tine. Mick, ce s-a întâmplat?
Ai încercat măcar să afli?
Când nu am auzit nimic, sigur că am încercat.
Am încercat să te sun. Am trecut pe la tine.
Te-am căutat la club.
Arăţi bine.
Marshall, e o gaură în uşa dulapului meu de mărimea ta.
Iisuse, ştiu. Poate dacă ne grăbim, o putem repara.
Costumele, am trecut şi le-am luat. Sunt toate curăţate.
Marshall, ştii măcar unde am fost toată săptămâna?
Mickey, ascultă.
Vorbeşte.
Voi lua costumele. Tu sună un tip în legătură cu uşa.
În regulă. Cred că voi lăsa să vă ocupaţi tu şi cu Frank.
Ce vrei să spui? Frank? Mickey.
Dă geamul jos.
Pentru o secundă.
Eşti bine?
Sunt bine.
Vrei ceva de băut?
Sigur.
Când te-ai întors?
Abia am venit.
Te referi la zbor.
Te-ai oprit să-l vezi pe Bo la întoarcere?
La întoarcere? Nu. Nu am avut timp.
Au fost câteva probleme cu treaba de la Grandview.
Toată iarba care trebuia să fie acum o lună?
M-am întors şi nimic din peisaj nu era terminat.
De necrezut.
Sau ai vrea să discutăm despre golf?
M-ai întrebat de ce nu l-am văzut pe Bo. Îţi spun despre asta.
I-ai plătit?
Nu a trebuit. S-au retras.
Când s-au retras?
Când nu am vrut să-i plătesc.
Era o cacealma. Mi-am dat seama. Asta e tot.
Dacă nu făceau la cacealma?
Dar aşa au făcut.
Ce naiba e cu tine?
Dacă nu făceau la cacealma, Frank?
Bine, devii puţin isterică.
Le-am spus din start că nu o să-i plătesc.
Bine. Te-ai dus la poliţie?
Nu. Nu am putut. Au spus că dacă o făceam...
Atunci au ameninţat cu viaţa ta.
Dar am crezut că făceau la cacealma, dragă.
Nu e simplu de explicat.
- Bine. - La început, nu am făcut nimic.
Şi apoi am ştiut, din moment ce am vorbit din nou cu ei,
ştiam că o să dea înapoi.
Şi că nu era nimic serios ca să mă îngrijorez.
În afară de ceea prin ce ai trecut tu, desigur.
Îmi imaginez că a fost o experienţă destul de înfricoşătoare.
Nu o să-mi spui.
Dar ştiu ce ai făcut, tu ştii ce ai făcut
şi asta e tot ce contează, nu-i aşa? Deci...
Nu-i aşa?
Am primit actele de divorţ. Mă aşteptau când am ajuns acasă.
Evident că au fost trimise cu mult înainte să ştiu ceva despre răpire.
O să te căsătoreşti cu ea?
Ascultă, în loc să discutăm despre ceea ce simt personal,
cred că Henry Kissinger a fost cel care a spus,
"Niciodată să nu te plângi. Niciodată să nu explici."
Ăla a fost Henry Ford,
când a fost arestat pentru condus sub influenţa alcoolului în California
cu o altă femeie în maşină.
Deci...
Cu ce mă aleg eu? Care e partea mea din hotărâre?
Vindem casa şi o împărţim în mod egal.
Face aproximativ 200.000, plus pensia alimentară, alocaţia copilului.
Şi apoi împărţim banii pe care-i furişezi în contul din Freeport?
Nu e niciun cont bancar în Freeport pe numele meu
şi nu e nicio cale prin care să poată dovedi cineva.
Vrei să te uiţi în registrul meu?
Nu, dar vreau să-ţi văd clădirea de apartamente.
Frigiderele, aragazele, toată aparatura.
Cum economiseşti bani din materiale furate.
De unde ştii despre asta?
Şi cum l-ai plătit pe vechiul tău amic, Ray Shelby, să te acopere.
Şi fără să intru în partea cu răpitul,
aş putea să scormonesc destul cât să te nenorocesc.
Uite, nu ştiu ce crezi tu că ştii.
Nu aş putea?
Dacă aş fi genul acela de persoană ce ar vrea să te vadă la închisoare.
Frank.
Ce?
O să te căsătoreşti... Cum era numele ei?
Aşa sper.
Vreau să spun dacă nu te duci la puşcărie.
Nu, nu asta doresc.
Pierdem timpul.
Să aşteptăm până îmi iau un avocat.
Bine.
Dar înainte să-ţi iei un avocat scump pentru divorţ,
să ştii că rezultă din hotărâre.
Atât de mult cu frumuseţea, pisicuţă.
Ai grijă.
Pot să-ţi pun o întrebare?
Da, sigur. Dă-i drumul.
Ei au...
profitat de tine sau...
Ceva s-a întâmplat cu tine.
Eşti diferită.
În sfârşit ţi-ai schimbat hainele. Arăţi bine.
Pantaloni la modă.
Aceştia sunt pantaloni-fustă.
Sunt destul de grozavi.
Şi fără sutien?
Am unul pus.
Am mai multe sutiene.
Oricum, trebuie să-ţi spun ceva.
- Ai auzit asta? - Ce
"Trebuie să-ţi spun ceva." sună ca tine.
Eu spun asta?
Oricum, ce voiam să spun e că, nu am venit pentru acest sutien.
Aveam nevoie de cineva cu care să vorbesc şi...
E în regulă că m-am invitat singură?
Da, sigur. Sigur că e, dar există o problemă.
Am încercat să discut cu soţul meu în cele din urmă şi...
Aşteaptă. Ce problemă?
Ordell s-a întors. Ştiu asta.
Da, dar nu e singur.
Ei se exprimau singuri.
Încântată.
Bună, Mickey.
Ordell.
Te rog.
Fă-te comodă. Ia un loc.
Eram prin cartier,
m-am gândit să trec pe aici să salut vechiul grup.
Nu, nu suntem un grup. Suntem nişte amici.
Mickey, fă cunoştinţă cu Melanie. Melanie, Mickey.
Bună.
Ce face Frank?
Frank e bine.
Băieţi, ce se întâmplă? Mickey?
Louis, cine e prietena ta?
Am crezut că voi două aţi făcut cunoştinţă. Melanie, Mickey.
Aiureli.
Mickey spune că bărbatul ei divorţează de ea.
Serios?
Şi nu vreau să intervin în noua lui viaţă.
Nici în a mea.
Şi ce trebuie să spun acum?
Ce, nu mă crezi?
Vrei să descriu apartamentul din Freeport?
Ordell a fost acolo.
În regulă.
Ce zici de semnul din naştere la cinci centimetri de baza coloanei lui?
Presupunând, desigur, că ai ajuns pe acolo.
Trebuie să mă duc la baie.
Stai liniştită. Stai liniştită.
Aşteaptă.
Femeia spune că bărbatul o să divorţeze de ea.
Nu se întoarce. Nu vrea un nou început.
Am înţeles greşit, dragă.
Ce pot face dacă îi spune ei un lucru şi mie îmi spune altceva.
Sau dacă ea e supărată.
Eşti nervoasă pe cineva?
Nu, deloc.
Nu, nu e nervoasă.
E o prostie. Te superi?
Poftim, viitoarea doamnă Dawson.
Arată ca un milion de dolari.
Ţi-a spus că o să se căsătorească cu ea?
Şi o să locuiască cu ea până o face.
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Subtitrarea: Şopârlă Subtitrari-noi Team
Mă gândeam că ar trebui să-l sunăm pe Frank
şi apoi vom fi toţi împreună.
Da.
Sigur.
Să-l sunăm pe nenorocit.