api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Alo! Rachel Hamilton.
Mulţumesc că m-aţi sunat înapoi.
Da, dl LeRue mi-a spus că veniţi mâine.
Odată ce veţi auzi prezentarea, vă promit
că nu veţi avea niciun dubiu
că LeRue e compania
care vă va face chipsurile cele mai căutate în SUA.
Mă scuzaţi. Cele mai căutate din lume.
Îmi cer scuze că vă sun duminică,
dar eu...
Mâine nu voi fi la şedinţă, din păcate.
Profit de ocazie să stăm de vorbă acum.
De ce...
nu voi ajunge?
Pentru că mă căsătoresc azi.
Hai, Rachel.
Da, e palpitant!
Mi-aş fi dorit să servim şi chipsurile voastre.
Aş putea să depun o comandă
şi să amân nunta.
Respiră.
Scuze.
Nu sunt obişnuită să mi se facă poze.
Cele mai grozave poze de nuntă
sunt cele ce emană groază.
Îmi plac perlele tale.
Mulţumesc.
Au fost ale mamei.
Bun, hai să ne destindem.
Zâmbim şi noi puţin?
- Ce aiurea! - Avem multe fotografii reuşite.
- Cred că am terminat. - Bun, foarte bine!
RACHEL ŞI OWEN 9 Septembrie 2018, ora 16
Penny, sunt Rachel.
Voiam să-ţi amintesc să ai grijă
să prezentaţi materialul Cara's Cookies
mâine la şedinţă.
Vezi să menţioneze
că e un producător de top Whole Foods
şi că noi le-am creat brandul.
Ce mai era?
Trebuie să închid.
Poţi să ţii...?
Bună ziua! Eu sunt Frank LeRue.
Sunt şeful lui Rachel.
Şi, conform internetului
şi statului New York,
sunt aici să-i unesc...
pe cea mai bună angajată a mea...
şi pe Owen...
în sfânta taină a căsătoriei.
Owen, din câte înţeleg,
eşti un tip foarte deştept,
amabil şi cu spirit de aventură.
Un fizioterapeut...
ce ştie să gătească paste...
şi printre puţinii care se mai dau cu rolele.
E clar că eşti perseverent.
Unii oameni nu cred că există
urgenţe în branding.
Dar, dacă ar exista...
Rachel ar fi salvatoarea noastră.
E devotată,
loială,
o adevărată inspiraţie.
Şi acum...
să trecem la partea bună.
Luaţi-vă de mână, vă rog.
Scuze.
Nu pot să fac asta.
Poftim?
Îmi pare foarte rău.
Doamne! Rach...
Regret nespus.
Îmi pare rău.
Owen, stai!
O secundă, vă rog.
Asta e...
E o chestie nouă pe care o încearcă Rachel şi Owen.
Sunt inovatori.
Ca întotdeauna.
Îmi pare rău.
Nu trebuia să-l aduc.
Dar nu poţi face asta acum.
Ştiu că e nebunie curată.
Doamne...
Vorbeai la telefon înainte să intri în biserică?
Da, dar vezi ce bine mă cunoşti?
Vezi?
De asta trebuie să ne căsătorim azi.
Te rog, vino...
- Owen! - Îmi pare rău.
Te iubesc.
Chiar te iubesc.
E incredibil ce fac,
dar nu mai putem purta discuţia asta.
Mi-am dorit să fim împreună...
- Dar nu se poate. - Doamne!
Ştiu că te-ai străduit.
Nici nunta noastră nu te schimbă
şi e-n regulă.
Doar că nu pot accepta asta.
Tată?
Era tatăl tău?
Scuză-mă. Trebuie să plec.
Sunt mireasă, tembelul naibii!
Nu pot să cred că a venit.
'Neaţa, Penny.
- 'Neaţa. - Bună dimineaţa.
Ştii că ai două săptămâni libere pentru croazieră.
Da, ştiu.
Mersi, dar nu mai e nevoie.
Mă simt bine.
Serios.
Îmi pare rău pentru ieri. A fost foarte dramatic...
Dar ştiu că am luat decizia corectă.
Avem lucruri mai importante de făcut,
precum prezentarea Evie's de la 11.
Ai vorbit cu tatăl tău?
Ai văzut că a fugit. Nu.
Sincer, nici nu îl cunosc
şi nu ştiu ce căuta acolo.
Aşa că nu contează.
Contează că sunt eu aici.
Urmăresc clientul ăsta de luni bune...
Aşa că...
dacă nu te superi...
am nevoie de cinci minute ca să mă pregătesc.
Nu mă supăr.
AUTENTIC, CINSTIT, CURAT,
IDILIC, SIMPLU, LINIŞTIT,
CĂMIN, NATURAL, BIO,
DRAGOSTE
Evie's. Din inimă pentru voi.
LERUE
Probabil că vă întrebaţi
de ce nu am vorbit despre gustul chipsurilor.
Pentru că...
oricine poate vorbi despre asta.
Şi ar avea dreptate,
fiindcă toate chipsurile sunt bune.
Sunt chipsuri, până la urmă.
Dar ce credem noi că e special
la compania voastră,
ce o face deosebită...
sunteţi voi.
Chipsurile voastre nu sunt doar o gustare.
Sunt o dovadă de dragoste.
LeRue, firma noastră,
vrea să spună această poveste.
Doamne...
Când ne-am mutat din Brooklyn acum doi ani,
nu credeam că ne vom întoarce aici
ca să facem aşa ceva.
Eram atât de copleşiţi
de slujbele noastre anoste şi obositoare.
încât uitaserăm
de lucrurile importante
precum legătura umană cu munca.
Sunt profund impresionat să aflu
că ne veţi ajuta să continuăm aşa.
Mai aveţi întrebări pentru noi?
Nu e tocmai o întrebare.
Voiam să vă mulţumim tuturor.
E foarte impresionant.
Ştiu că sunt doar nişte chipsuri,
dar chiar fac parte din noi.
Sper că ne veţi acorda un răgaz
până luăm o decizie.
Da, desigur.
Desigur.
Mulţumesc.
Şi, Rachel...
Mulţumesc mult că ai venit.
Soţul tău cred că e foarte de treabă
dacă nu se supără că ai venit azi.
Da, e foarte înţelegător.
Spune-i că-i mulţumim.
Distracţie plăcută în luna de miere!
Sigur...
A fost fantastic.
Mai că îi dădeau lacrimile.
A fost grozav. Ai văzut ce feţe aveau?
Trebuie să recunosc
că v-aţi descurcat de minune.
Bună treabă, Rachel. Incredibilă.
Şi eu voiam să te trimit acasă...
Ce se întâmplă acolo?
Intraţi în casă! E periculos.
De ce? Ce e chestia aia?
Nu, Owen,
cred că ai făcut ceva complet aberant
şi de neiertat.
Da, du-te naibii.
- Da. - Rachel, sunt tata.
Adică...
Sunt Harry Hamilton, tatăl tău.
Alo?
Mai eşti acolo?
Da, sunt.
Ce vrei?
Uite...
Probabil că pot găsi...
un milion de scuze şi motive...
Dar nu schimbă cu nimic ce-a fost.
Mă urăşti şi pe bună dreptate.
Dar am venit ieri crezând că va fi cea mai frumoasă zi a ta...
o zi potrivită în care să apar.
Nu am ştiu că...
Că?
Că...
Ai fost şi tu acolo, ştii...
Nu a ieşit cum trebuia.
Îmi pare rău.
Îmi dau seama...
că nu vrei să vorbeşti cu mine
sau cu nimeni altcineva.
Dar ţi-ar prinde bine un pahar.
Nu trebuie să vorbeşti cu mine.
Haide, un pahar.
Ai băut ceva?
Vreau un Manhattan, vă rog.
- Două. - Ce fel de whisky?
- Woodford. - Woodford.
E o băutură tare.
Câte ai băut?
Trei. Dar parcă nu vorbeam.
Mai vreau trei la fel.
Imediat, vă rog.
De unde ştiai că mă căsătoream ieri?
Am găsit un site numit Pirostriile.
Apoi am găsit...
Owen-şi-Rachel-se-căsătoresc.com.
Frumoase poze de logodnă, apropo.
Da, a fost ideea lui Owen.
Nemernicul.
Ştii că...
există teorii despre felul de a mânca pizza?
Văd că tu o mănânci deschisă.
Eu o împăturesc.
Dacă voiau să o împătureşti...
o serveau...
- aşa. - E mai simplu aşa.
Nu, bucătarul a vrut...
Să o mănânci ca pe sandvici?
Da, dar nu e sandvici.
- Ştii ce vrei tu? - Vreau bere.
Îmi caut berea.
Tu vrei calzone.
Asta e problema ta.
Poate mă-nşel, dar şoferul ăla cred că te sună.
Rahat.
E pentru luna de miere.
Bună, draga mea.
La dracu'.
Rahat!
Am început bine.
Am pornit cu dreptul.
N-am văzut bagaje.
Nu am făcut bagaje.
Ai tot insistat
că hainele de pe noi erau de ajuns.
Părea logic la momentul ăla.
Nu mai pare acum.
Nu-ţi aminteşti nimic, nu?
Nu, nu prea.
Mai ştii că m-ai invitat?
Nu.
Îmi pare rău.
Vrei să vedem dacă mai au camere?
Da.
Nu te supăra...
Chiar deloc.
Oricum sforăitul tău e mai tare decât sirena vaporului.
ARMONIA MĂRILOR
SERVICII OASPEŢI
5 MESAJE VOCALE
Dră, îmi pare rău, dar chiar nu avem nicio cameră.
La naiba.
Felicitări.
Poftim? E tatăl meu.
Îmi cer scuze.
Fiind apartamentul pentru proaspăt-căsătoriţi...
ştii...
Aveţi canapea extensibilă.
Din fabrică.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Să-mi spuneţi dacă vreţi să vă rezerv excursii.
Nu au camere libere.
Zice că avem canapea extensibilă.
Când ajungem în Jamaica,
îmi iau un bilet de avion spre casă.
O să mergem amândoi acasă.
Mă întorc la muncă.
Îmi pare rău că s-a întâmplat aşa.
Ne scuzaţi că vă deranjăm.
Voiam să vă felicităm.
- Mulţumim. - Suntem vecini.
V-am văzut în apartamentul pentru proaspăt-căsătoriţi.
Şi noi suntem în luna de miere.
Păreţi foarte fericiţi împreună.
Mulţumim. Ce drăguţ...
Când v-aţi căsătorit?
Ne gândeam că aseară,
fiindcă eraţi foarte beţi
când aţi intrat în cameră.
Noi mergem la masaj.
- Ne-a părut bine. - La fel!
Vreau să scap de hainele astea.
Sunt convins că găsim vreo fustă aurie,
perfectă pentru tine.
Hai la cumpărături.
Fac cinste.
Bine.
Mi s-au lipit toate hainele de corp
de când le port.
Şi mie, chiloţii.
Nu vreau să vorbim despre asta.
Ce naiba se întâmplă?
Suntem într-un bar plutitor?
Se pare că da.
Vrei să bem ceva?
Nu te aud bine, dar...
- Mă întorc joi la birou. - Când?
- Joi. - Parcă stăteai zece zile.
- Vin mai devreme. - De ce?
Nu am nevoie de vacanţă.
Ba da.
Stai... E şi tatăl tău acolo?
Da, e aici.
Cât de beată erai?
Foarte, da?
- Doamne! - Nu...
Programează o întâlnire cu ei joi seară.
Pot să îi scot şi eu la cină.
Nu, mă descurc eu.
Bine, cum spui tu.
- Mulţumesc. - Bine.
Cu plăcere.
Pa.
Dacă vrei să discutăm vreodată despre serviciu,
şi eu mă ocup de branding.
De unde ştii ce fac?
De pe Google.
Nu e greu să găseşti informaţii
despre cineva.
Tu nu m-ai căutat niciodată?
Nu. De ce aş fi făcut asta?
Nunta, postul...
Te-ai interesat de tot.
Tot ce am găsit.
Chiar nu m-ai căutat deloc?
Nu.
Nu am deloc semnal...
Ies la o plimbare.
Vin şi eu.
Stai să mă încalţ.
Să luăm şi costumele de baie
ca să încercăm surfingul ăla. Îmi doream...
Cred că treaba cu surfingul e pe partea cealaltă.
Mergem să încercăm?
Da, trebuie să trimit un e-mail.
E important. Aştept o promovare.
Promovare?
Da, o să am un post de director.
Dacă prindem clientul ăsta...
Un producător de chipsuri hipiot.
Dar produsele chiar sunt bune.
Doar că nu...
Da, nu prind...
Nu prind semnal bun aici.
Mă întorc în cameră ca să îl trimit.
Poate că sunt lefter.
Dar nu sunt atât de lefter.
Nu plec nicăieri...
- La naiba! - Om la apă!
O s-o păţeşti...
Nu centura de scule!
Filme cu bărci pe barcă.
I se spune "navă".
Dacă te prind, duduie, te fac una cu pământul.
Cred că Owen a vrut în croazieră
fiindcă ştia că nu am acoperire în mijlocul oceanului.
Da.
Cât tupeu să vrea ca partenera lui
să îi acorde puţină atenţie.
Ce cauţi aici, Harry?
M-ai băgat cu forţa în limuzina aia.
Poate nu-ţi mai aminteşti,
dar ai insistat.
Nu în croazieră.
Ce cauţi aici...
după atâta timp?
De ce acum?
Bine.
Vrei să discutăm acum?
Te-am părăsit...
Nu-mi vinde vreun discurs regizat,
cu nişte motive jalnice pentru care m-ai părăsit.
Nu mă interesează.
Mă doare în fund de ce ai plecat.
Da? Vreau să ştiu ce faci aici.
Ai apărut în ziua nunţii mele.
Te porţi de parcă am fi prieteni
de când ne ştim. De ce?
De ce acum, Harry?
Păi...
Gabe, partenerul meu...
Rahat! Eşti gay?
Nu mi-a spus nimeni că eşti gay.
Crezi că sunt gay?
Nu că aş avea ceva împotrivă...
Nu.
Partenerul meu de afaceri.
Am clădit o afacere de succes cu el.
Dar am avut...
Mi-am luat o vacanţă.
Gabe spune mereu că niciodată nu e prea târziu.
Aşa că iată-mă.
Deci aveai liber
şi ţi-a spus un amic să vii.
Bine.
Mă duc să iau frigănele.
- Nu, nu e... - Frigănele?
Am luat în plus la masă
şi eu nu mănânc atâţia carbohidraţi.
Mă bucur că aţi venit în sfârşit.
Sunteţi Rachel şi Owen, nu?
Suntem colegii voştri de masă.
Jim. El e iubitul meu superb, Steve.
Suntem din San Francisco, împreună de doi ani.
Ei sunt Shirley şi Leonard, din Palm Beach.
Uite ce s-au asortat ei!
Nu sunt drăguţi? Îi ador!
Fiţi atenţi ce sărbătoresc...
- 50 de ani de căsnicie. - Felicitări.
Ei sunt Dan şi Beth, la a doua căsătorie amândoi.
Credem că e cea bună.
Sunteţi din... Wichita?
- Da, impresionant, Jim. - Aşa e.
Jim are o memorie excepţională când vine vorba de oameni.
De asta e un psiholog aşa bun
şi va fi şi un tată bun.
- Adoptăm un copil. - Da.
Suntem pe listă,
să nu cobim.
Da, o verbalizăm.
Dacă crezi, ai parte.
Voi cum v-aţi cunoscut?
Povestiţi-ne.
Cum l-ai prins pe grizonat?
Eu sunt Harry şi sunt tatăl lui Rachel.
Rachel şi Owen nu s-au căsătorit
şi m-a invitat pe mine.
Eu am părăsit-o...
când avea cinci ani.
E de neiertat, ştiu.
Am apărut la nunta ei acum câteva zile
şi Owen a decis să fie un nătărău
şi s-o lase la altar pe Rachel.
Eu am invitat-o să bem ceva şi am ajuns aici.
Încântat de cunoştinţă.
Din păcate, noi o să debarcăm
când ajungem în Jamaica mâine.
Deci mai avem puţin timp.
Vă felicit pe toţi pentru dragostea ce v-o purtaţi.
E minunat.
Bună! Sunt Rachel.
- Bună, Rachel! - Încântată.
Nu cred că era nevoie să ştiţi tot.
Dar aţi aflat.
Îmi pare rău că plecăm mâine.
Nouă, şi mai mult.
E mai interesant decât programul lor.
Da, ne pare rău.
Deci voi de când nu v-aţi mai văzut?
- De 25 de ani. - 26.
Am înţeles.
De ce nu rămâneţi cu noi?
Suntem oameni de treabă.
Măcar staţi cu noi azi.
Leonard şi Shirley ne-au luat o masă privată
în zona destinată numai adulţilor.
Fără copii.
Copiii îţi strică toate vacanţele.
Mulţumim, dar nu e nevoie.
Am mult de lucru.
Pot să vă întreb ceva?
Cui îi plac chipsurile?
Vezi? Gata, ai terminat.
Da? Poţi să stai.
Bună dimineaţa, pasageri Royal Caribbean!
Sunt căpitanul Johnny, de pe punte.
Avem o vreme minunată, cu 25 de grade
în această zi de marţi superbă.
Suntem în larg, în drum spre Jamaica.
Aveţi parte de mult timp
să vă bucuraţi de activităţi.
O zi minunată vă doresc!
Deodată, cade geanta lui Gabe, se deschide
şi cade o sticlă de Macallan, de 30 de ani
luată de la duty-free.
Ne-am îmbătat turtă amândoi.
Aşa am semnat cu Cannon.
Eu am contractat instalaţiile
la întregul sistem şcolar din Baltimore
pentru că i-am dat nişte hârtie igienică
cuiva într-o baie la care lucram.
- Mai ştii? - Sigur, dragule.
Hârtia aia igienică ne-a schimbat viaţa.
Fără rahaturi.
Shirley, Leonard, ne place povestea şi a treia oară.
Ştim, sunteţi bogaţi.
Mulţam de separeu.
Dar avem probleme mai presante acum.
Rachel...
Rachel, ne auzi?
Ce se întâmplă?
Ce faci?
Cum rezişti după povestea cu Owen?
Mă simt bine.
Chiar mă simt bine.
De fapt, mă simt minunat,
fiindcă nu m-ar fi lăsat
să fiu cine vreau să fiu.
Cred că e mai bine aşa.
Bine.
Şi ce vrea să fie?
Lipită de telefon,
în lumea ei?
Vreau doar s-o ajut.
Să nu fie şi fata noastră aşa.
Posibila fată. Nu cobi.
Îmi amintesc de ziua
în care făceam o prezentare în Hawaii.
Eram alergic la ghirlande.
O să vă placă povestea.
Rachel, ne poţi aduce ceva de băut?
Mulţumesc.
Bună.
Eu sunt Jeff.
Din Edmonton, Alberta.
E în Canada.
Bună. Rachel.
New York.
New York, SUA.
Da, ştiu, am fost acolo.
Mişto oraş.
Foarte mare.
Era o petrecere a burlacilor.
"A mirelui", mă rog.
Am fost la restaurant.
Era foarte scump.
Scuză-mă.
Ce vânt te-aduce aici?
Eşti cu familia?
Cu soţul, iubitul?
Iubita?
Eşti singură? Călătoreşti singură?
Vreau şi eu nişte băuturi
pentru grupul nostru.
Am venit cu tata.
E uimitor.
Aş face asta cu tata doar dacă ar împlini 200 de ani.
O ocazie extrem de specială.
De fapt, Jeff, dacă poţi crede,
am fost părăsită la altar acum câteva zile
şi tata, pe care nu l-am mai văzut de la cinci ani,
a apărut neinvitat.
Ne-am îmbătat a doua seară
şi l-am târât în croaziera asta,
în "luna de miere".
Ce aiurea!
Eu...
M-a părăsit soţia acum câteva luni.
Sora mea m-a trimis în croazieră ca să...
să mă înveselească.
Cred că funcţionează.
Am un nou motto.
L-am citit într-o carte.
Sună aşa:
"Ieri e în trecut,
mâine e în viitor,
dar azi e un dar."
Înţelegi? Dar, cadou...
Da, îl ştiam.
- Îl ştiai? - Da.
Serios?
E foarte cunoscut.
Eu l-am găsit într-o carte.
Alertă! Rabin sexy.
Uite aşa se vindecă.
Shirley.
Salutare!
- Bună! - Ce faceţi?
Trebuie să mă întorc la tata.
- Super. - Dar...
Mâine o să plecăm.
Dacă ne vedem până atunci...
poate petrecem nişte timp împreună,
să trăim în prezent sau ceva?
Sigur, da.
- Bine. - Mi-ar plăcea mult.
Te găsesc eu.
Rachel, ai terminat cu flirtatul. Bun.
Ea e Jenny? Îmi place numele.
Ea e Jenny.
E directorul de activităţi pe navă.
Ne-a făcut rost de bilete
la Jocul Gigantic.
E cu planificare,
exact ca la serviciu.
Deci cine se bagă?
Familia Taubman.
Mie îmi plac chestiile gigantice.
Sper să îl aleagă pe Dan concurent.
Se pricepe la întrebări.
Când umbli la dinţii oamenilor,
le poţi distrage atenţia cu informaţii.
Ai carie? Nu-i nimic.
La nivel mondial, cam 2,43 miliarde de oameni au carii.
Nu se mai spală nimeni pe dinţi?
JOCUL GIGANTIC
Vreau să vă aud!
Am zis: "Salutare!"
Mă scuzaţi.
Nu ştiam că e o croazieră geriatrică.
Bună seara!
Bună!
Mult mai bine.
Bine aţi venit la Royal Caribbean,
la Jocul Gigantic!
Sunt gazda voastră favorită,
amicul de pe Coasta de Vest,
iubitul vostru, ghidul, cel mai drag vouă,
Jimmy Deer!
Vă mulţumesc.
În seara asta, avem o surpriză.
Avem o ediţie specială
a Jocului Gigantic.
Sunt încântat să vă anunţ că vom juca
ediţia lunii de miere!
Da, aşa e.
O să alegem concurenţii
dintre porumbeii din public.
Aşa, la fix.
Asistenta mea, Alexa.
Bun.
Concurentul numărul unu...
Să aflăm un nume.
La întâmplare, nu, Alexa?
Avem...
Samantha Soren din Cherry Hill, New Jersey.
Nicholas Rea din Chicago.
Sadie Rogers, din Syracuse, New York.
Şi ultimul, dar nu cel din urmă...
Rachel Hamilton din New York.
Scuze că te deranjez.
- Te-au chemat. - Poftim?
Vor să urci pe scenă. Hai!
Doamne! O să fie amuzant.
- Eu fac poze. - Nu.
Nu urc pe scenă.
Alege pe altcineva!
Haide!
Ce tot spui? E o prostie.
Haide, Rachel.
Vino încoace.
Ştiu cum câştigăm.
Mie nu-mi pasă.
Cum?
Toate jocurile astea sunt la fel.
Poţi răspunde la orice cu un set de răspunsuri.
N-o să meargă.
Poate că da, poate că nu.
Să fim siguri...
Dacă e un loc, Hawaii.
Dacă e mâncare, pizza.
Dacă e activitate, săritură cu forfecare.
Dacă e culoare, negru.
Dacă e un număr, 22.
E o tâmpenie.
Hawaii,
pizza, săritură cu forfecare, negru, 22.
Bun, haideţi.
Samantha, întrebarea era:
"Cum erau femeile cu care a ieşit Russ înainte de tine?
"Panarame proaste!"
Pe sufletul meu.
Russ, să vedem răspunsul tău.
Cum erau femeile cu care ai ieşit înainte?
"Uşuratice!"
Nu e acelaşi lucru.
Din păcate, Russ şi Samantha,
dacă Rachel răspunde corect,
aţi ieşit.
Bun, Rachel.
Cum erau femeile cu care a ieşit Harry înainte de tine?
"Negre."
E un răspuns. Bine.
Harry.
Ca să trecem mai departe...
Cum erau femeile cu care ai ieşit înainte de Rachel?
Avem "negre"!
Dumnezeule!
Trecem la următoarea rundă.
Rachel, dacă nu ai fi fost în croazieră...
...ai fi fost în...
Niciunul nu a găsit inelul.
- Am găsit! - Avem unu!
Rachel are un inel.
L-am găsit!
Şi Nikolai are unul.
Hai, Harry, găseşte-l.
Altfel, divorţăm!
Rachel nu se joacă.
DOUĂZECI ŞI DOI!
De 22 de ori pe săptămână.
E ceva activitate.
Pe bune, cum reuşesc?
Bun, Rachel...
Paharul e ceva mai sus.
Aşa.
Şi ajungem în finală.
Harry...
De ce ţi-e teamă mai mult?
De pizza?
Pizza!
Vă vine să credeţi?
Brad şi Sadie, am fost anunţat...
că avem un nou record.
Puteţi să credeţi?
Sigur vă va face căsnicia mai fericită.
Aşa, Harry...
şi Rachel.
Pentru o cabană privată
pe tot parcursul croazierei.
Trebuie să terminaţi cursa
în un minut şi trei secunde.
Cum vă simţiţi?
- Grozav. - Grozav.
- Încântat. - "Încântat" şi "grozav".
Ce de adjective.
Pe loc...
Fiţi gata...
Start!
Rachel a pornit în viteză.
Harry nu e aşa priceput.
Harry, hai, pedalează!
Ce faci?
Trec prin altar...
18 secunde.
Trebuie să se grăbească.
Aruncarea buchetului...
Pe jos.
E o strategie mai bună.
L-a prins!
Hai, Harry!
- Urăsc baloanele. - Eşti un fătălău.
În Tunelul Iubirii în 36 de secunde.
36 de secunde.
Aveţi emoţii mari?
Nu, trebuie să cazi pe spate.
E căderea de încredere. Încurajaţi-o!
Te prind, crede-mă.
Nu mai aveţi timp...
Locul doi ajunge la rechini.
Uitaţi-vă la cronometru!
Să verificăm cronometrul!
Un minut şi două secunde.
Vă prezint câştigătorii!
Incredibil.
Pentru campioni!
Cuplul meu preferat.
Dedicaţie pentru voi.
Ador melodia asta.
Nu vrei să ducem parteneriatul ăsta
şi pe scenă?
Poate pe "Sweet Caroline"?
Nu, nu cred.
Vrei îngheţată?
Dacă ştiam că primeşti îngheţată non-stop aici,
aş fi venit în croaziere de mult.
Lui Gabe i-ar plăcea.
Îngheţată şi karaoke.
Amuzant.
Pot să...
Vorbeşti foarte mult despre Gabe.
Păi...
Am petrecut...
mult timp cu el.
Am lucrat cu el.
Şi el e divorţat,
aşa că am devenit...
E familia ta.
Am înţeles.
Am auzit că, în ultima seară,
au un concurs mare de karaoke.
Scuze că tot aduc vorba,
dar lui Gabe i-ar fi plăcut.
Ce zici? Încercăm?
Nu, plecăm mâine.
N-o să fim aici.
Aşa e.
Am uitat.
Bună!
Bună.
Ce faci?
Ce nebunie cu nava asta!
E aşa mare! Cum o pluti?
Eu mă tot întreb.
Bună! Sunt Jeff Friedman.
Sunt din Edmonton, Alberta. Canada.
Sunt profesor. Încântat.
Vrei să bei ceva cu mine?
- Da, mi-ar plăcea. - Bun.
Mulţumesc. Da.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Da. - Noroc!
M-am născut în Saskatchewan.
M-am mutat în Edmonton în clasa a doua,
după pregătitoare.
Harry...
Voiam să-ţi spun
că-mi pare rău că am fost aşa direct,
cu Rachel...
Doar că...
Mă ocup cu terapia familială
şi mă fascinează relaţia voastră.
Adică...
Relaţia voastră, în ciuda înstrăinării,
e incredibilă.
Sper să avem şi noi aşa ceva
cu viitorul nostru copil imaginar.
Am trişat.
Poftim?
Mai mult de atât,
mă urăşte.
Nici nu o pot condamna.
Nu vrea să mă cunoască.
Nu mă întreabă nimic.
Nu m-a căutat pe net.
Nu vrea să ştie de ce am plecat.
Trebuie să-i spui, omule.
Eu aş vrea să ştiu,
ca s-o pot lua de la capăt.
- Spune-i. - Am încercat.
E mereu cu nasul în telefon.
Sincer, încep să văd
de ce a părăsit-o Owen ăla.
Harry, cred că voi doi semănaţi mult.
Ştiu. Iniţial, mi s-a părut grozav,
dar acum cred că e răutăcioasă.
Harry, sunt psiholog de patru luni deja.
Vreau să-ţi ofer părerea mea avizată gratuit.
Ai dat-o în bară, ai nenorocit-o.
Ai făcut-o de oaie, s-a dus naibii.
Ce să-i faci?
E numai vina ta.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Vino încoace.
Grozav.
Mă duc la culcare.
Pa, Harry!
Da, alo! Sunt Harry Hamilton.
Da.
Da, avem ocazia să ne apropiem.
Mulţumesc, chiar e minunat.
Vă rog ceva.
Pot lua legătura cu un alt pasager?
În camera lui?
Da, e vorba de Jeff.
Jeff din Canada...
Friedstein, Friedrick... Friedman!
Da, el e.
Mulţumesc.
Hai, răspunde la telefon!
APELARE JEFF FRIEDMAN, CAMERA 272
272. 274...
276. 236.
Rachel! Rachel!
Rachel, sunt tata.
Nu ştiu cine naiba e Rachel,
dar nu pare a fi aici.
Nu mai ţipa!
Eşti Harry de la Jocul Gigantic?
Rachel!
Bună! Uite...
Rachel nu s-a întors încă.
Sunt îngrijorat. Ştii ceva de ea?
Tot auzi că se îneacă oameni,
cad de pe nave...
Doamne! Harry, eşti nebun.
Ce faci...?
- Mersi. - Da, super...
- Super, da. - Bună treabă.
De unde era să ştiu că făceai asta
şi nu ai căzut în apă pe undeva?
Eram îngrijorat.
De ce? N-ai fost preţ de 25 de ani.
Îmi pare rău, da?
Am exagerat,
dar nu se face aşa ceva!
Laşi omul să aştepte...
Eram îngrijorat.
Nici nu ştim cine e Jeff ăsta.
Poate e vreun violator sau criminal.
Voiam să te protejez.
Rachel.
Ziceai că nu se face aşa ceva?
Da, nu se face.
Ştii ce nu se mai face?
Nu-ţi părăseşti familia.
Nu ai dreptul să vii după mine
în toiul nopţii
după ce nu m-ai căutat toată viaţa.
- Da? - Bine!
Suntem într-un loc aparte.
Nici nu-l cunoşti.
Nu voiam să profite de tine...
Să profite de mine?
Adică să facă sex cu mine?
Nu vreau să aud.
Nu vrei? O să auzi, Harry.
Pentru că am făcut sex.
La greu. Şi mi-a plăcut.
De trei ori mi-a plăcut.
Nu-ţi convine?
Nu-ţi convine că sunt o fiinţă umană
care poate face sex când vrea?
Veste şocantă, Harry.
Mi-o trag de la 17 ani.
N-o să încetez, îmi place.
- Nu vreau să aud. - Dar ne apropiem!
Ne apropiem, cum voiai tu.
Povestim, ca prietenii.
Nu te simţi în largul tău? E jenant?
Ştii ce? Nu-mi pasă!
Rachel.
- Mă bucur să te văd. - Da.
Am veşti bune, sper.
Ştiu că aveţi zborul abia diseară
şi că mergeţi în excursie,
aşa că am cerut să mă alătur vouă
şi mi s-a permis.
- E în regulă? - Da.
Super.
Bună.
- Sunt Jeff. - Bună.
- Bună, Jeff! - Jeff.
Sunt prietenul... de navă al lui Rachel.
- Prieteni de navă... - I-a tras-o.
Ne-am cunoscut pe navă
şi suntem prieteni...
O să vin şi eu în excursie cu voi.
Ce palpitant...
Trebuie să dau jos clătitele.
Nu sunt bune?
Aţi încercat gemul de mure?
Ce bun e...
Da...
Ne vedem la maşină.
- Sunt încântat! - Mersi.
Mi-a părut bine.
Ne vedem la maşină.
Rachel, vrei nişte sirop de arţar
sau ai primit destul aseară?
M-am axat tot mai mult pe muncă,
iar copiii sunt minunaţi.
După divorţ, mi-au făcut o felicitare.
Unii au zis că s-ar căsători ei cu mine,
ceea ce e amuzant.
Au şapte ani şi e cam ciudat,
dar, sincer...
Faptul că sunt aici, în ţara asta,
cunosc oameni noi...
Îţi dai seama că ai o nouă...
o a doua şansă la fericire.
Chiar e palpitant, nu, Rachel?
Scuze, poţi să opreşti?
Deci ai mâncat gem cu mure. Super.
Am ceva care o să te ajute.
Da, frate, ce fin e!
E rândul meu. Mersi.
E pentru ea,
pentru greaţă.
Eşti sigură? Te ajută.
Mă simt bine.
- Arăţi ca naiba. - Poftim?
Sunt drogat, nu orb, da?
Nu-i e deloc uşor.
Mie mi se pare foarte uşoară.
Mulţumesc, Jeff.
Dă-mi-o.
Nu, nu vreau.
Hai, frate, eşti în Jamaica!
Nu am fumat nimic în viaţa mea.
Sunt mândru de asta.
- Bravo ţie. - Mersi.
Sunt un model pentru copii.
Sunteţi gata să mergem?
Da, frate.
Uite ce frumoase sunt pietrele!
Ne întoarcem la timp ca să prindem zborul?
Ştiu un loc unde fac sucuri naturale.
Sunt bune, şi cu legume.
Îmi vizitez nepoatele...
Tu ce faci de obicei sâmbăta?
Sâmbătă...
De obicei, sunt mahmură după vineri,
fiindcă ies cu clienţii.
Deci bei mult.
Da, de obicei.
Mersi, Harry.
Mă descurc.
Poftim! E pentru tine.
Mersi.
Vă mai zic una.
De ce e greu să joci cărţi în junglă?
De ce?
Nu câştigi niciun leu.
Bună asta.
Nu spune aşa ceva când fumez.
O să mă omori.
Eu nu sunt ameţit şi tot e amuzant.
Aproape că am ajuns.
Am reuşit!
Arată uimitor.
Puteţi să vă căţăraţi acolo şi să săriţi
sau puteţi intra pe aici.
Intri să faci o baie?
Trebuie să trimit un e-mail.
Nu ştiam că avem semnal aşa bun aici.
Ce naiba...
Harry, ce ai?
De ce ai făcut asta?
Intru şi eu.
Ce-i în mintea ta?
Sincer să fiu, nu am gândit.
Poate că n-a fost o idee bună,
dar îmi fac griji.
Uite ce frumos e locul ăsta!
Şi tu trimiţi e-mailuri.
E telefonul meu, conţine chestii importante!
Cred că ar trebui să mai stăm.
Nu-mi pasă ce crezi tu.
Hai, întoarce-te în New York!
Du-te la serviciu şi câştigă o grămadă de bani.
Însă toţi bărbaţii
o să te părăsească.
Nu e vina mea că m-a lăsat.
Nici nu-mi pasă.
N-am nevoie să-ţi faci griji pentru mine.
Ce-o să faci acolo?
O să te minţi singură
că nu s-a întâmplat nimic?
Nu poţi să recunoşti că e nebunie curată?
L-am găsit!
Şi nu ştiu ce tehnologie e asta...
dar funcţionează.
Pardon.
Am văzut o ţestoasă?
Ce faci?
Voiam să-ţi spun că-mi pare rău.
Eşti prima femeie cu care am ieşit
de când am divorţat şi...
Cred că e posibil...
să mă fi luat valul
şi să-mi imaginez ceva mai mult.
M-am autoinvitat în excursie.
Dacă te deranjez, îmi cer scuze.
E-n regulă.
Îmi pare foarte rău.
N-am vrut să te amăgesc.
Nu trebuie să-ţi pară rău.
Sper să îţi rezolvi problemele
cu tatăl tău şi...
Mersi.
Bine.
Păi...
O să fac o baie.
Când eram tânăr...
îmi imaginam cum o să fie viaţa mea.
Să devin un expert...
Cine fastuoase, carduri corporate.
Tot tacâmul.
Nu-mi imaginam o familie.
Apoi ai apărut tu.
Aveam doar 24 de ani.
Am renunţat la serviciu câţiva ani.
Tu erai...
Tu erai toată viaţa mea.
Însă îmi lipsea ceva.
Mă simţeam ca un tată care e mereu prezent fizic,
dar care vrea în altă parte.
Nu voiam să fiu aşa.
Eu şi mama ta am decis să reiau serviciul.
Apoi, după o vreme...
plecam în delegaţii...
Erau ca o uşurare.
Nu din cauza ta...
dar pentru că scăpam de nefericirea mea.
Şi nu puteai să mă vizitezi?
Trebuia să dispari complet?
Erai prea mică să-ţi aminteşti.
Veneam săptămânal.
Dar...
de fiecare dată...
ne luam la revedere
şi era tot mai dificil.
Tu...
Te descurcai mai bine fără mine.
Şi...
Într-un final, n-am mai venit.
Îmi pare rău.
Chiar îmi pare nespus de rău.
A fost cea mai cumplită greşeală.
Am avut o copilărie fericită.
Mama făcea să pară totul normal,
faptul că eram doar noi două.
Normal că te-am căutat pe net.
Adică...
Înainte să apară internetul, te căutam
în cărţile de telefon şi cutiile cu amintiri
din dulapul mamei.
Ţi-am scris
multe scrisori pe care nu le-am trimis.
Te-am şi sunat în glumă de câteva ori.
De multe ori, de fapt...
prin 1994.
Rahat! Hai să rămânem.
- Da? - Da.
Am liber de la serviciu.
Şi îmi prinde bine.
Mă duc să înot.
Bună idee.
Mişcă-ţi fundul, Harry!
Ne vedem jos.
Hai, Harry, nu fi laş!
Nu ceda presiunii.
- La naiba. - E greu.
Harry, n-o face!
- Hai! - Haide!
Hai, Harry!
Scuze. Umiditatea îmi făcea părul
să arate ca o mătură.
Eu cred că arată bine.
Au sosit.
Bună!
Dacă mă promovează, voi fi directorul adjunct
al companiei.
Aş discuta cu clienţii faţă în faţă,
la un nivel personal,
aş călători mult pentru ei,
i-aş scoate în oraş
şi le-aş transmite doleanţele echipei mele.
E ceva important.
- Uraţi-mi succes. - Pentru Rachel!
- Gata? - Pentru prietenie.
Staţi. Încă unul!
Încă unul!
Mulţumesc.
Ador melodia asta.
Şi eu.
Stai!
Ştiu că m-ai mai refuzat,
dar nu vrei să fii regina karaoke-ului de la Royal Caribbean?
Nu!
Mă gândeam că...
ar fi ceva de care ne-am putea bucura împreună.
Ce zici?
Dacă accept, mă laşi să dansez?
- Da. - Bine.
O să cânt cu tine.
În ultima seară, da?
Nu-mi place deloc.
S-au întors acasă, la fermă?
Da.
Nu au zis pe cine aleg înainte să plece?
Nu, au zis că o să mediteze.
Nu, atunci trebuie să-i lăsăm
să mai mediteze o vreme.
Ce să-i faci?
Dacă eram acolo, mă duceam peste ei...
Dar nu eşti aici.
Ştiu asta.
Cum merge cu tatăl tău?
E...
E mai bine.
Nu ştiu...
Cânţi cam nazal, nu crezi?
De acord.
Găsim altă melodie.
Bine.
Putem să mai vedem lista?
Nu, nici asta nu e bună.
De ce nu?
Ştii despre ce e vorba?
Despre cocktailuri.
E despre înşelat.
Poftim?
Tipul dă un anunţ matrimonial
pentru că nu-i mai convine căsnicia,
dar soţia lui răspunde la mesaj,
pentru că şi ea voia să-l înşele.
- Nu ştiam. - Da.
Credeam că e vorba de cocktailuri.
Ce trist.
- Alegem alta. - Bine.
Putem să mai vedem lista?
Aliniază-ţi umerii,
cu braţele relaxate.
Ştiu.
Doar că...
Ştiu să joc mini-golf, da?
Bine, dă-i drumul.
Ce s-a întâmplat?
- Îmi stai în cap. - Dar...
- Ştiu. - Da.
Poţi să te uiţi,
dar nu mai vorbi cu mine.
O clipă, vin imediat.
E frumos aici.
Nu-i aşa?
Poate că Owen nu era chiar un fraier.
A fost ideea lui.
Cred că eu sunt aia nemernică.
Am fost cu Owen în facultate,
apoi ne-am despărţit şi am pierdut legătura.
M-am revăzut cu el
la trei luni după ce a murit mama.
După alte trei luni, m-a cerut.
Am acceptat...
pentru că-mi era familiar.
Era ca parte din familie.
Şi nu voiam...
să rămân singură...
cum a făcut ea.
Eram într-un taxi când a murit.
Am avut o şedinţă prelungită.
A fost singură...
din nou.
Îmi pare rău.
Nu trebuia să-i spun "da" lui Owen.
Asta-i tot.
Teama de singurătate e copleşitoare.
Mulţumesc.
O să ies o secundă.
A fost distractiv. Ne vedem în cameră?
O să câştigăm, Harry.
Vorbeşti serios?
Nu se poate!
Un recuperator?
Sigur m-a căutat pe mine?
În faliment?
Nu contează că sunt fiica lui, n-o să-l scap de datorii.
Fir-ar al naibii!
Te sun eu înapoi.
Nici nu ştiu de ce au aşa ceva pe vas.
Ce zici? Ţi-am luat şi ţie.
- Şi plătesc eu? - Poftim?
Doar ce m-au sunat
să-mi spună că eşti în faliment.
De asta ai venit aici?
- Vrei bani? - Nu.
Au sunat de la firma de recuperatori din Los Angeles la biroul meu,
ca să mă caute.
Ai întârziat cu plata
şi, fiind fiica ta,
voiau să ştiu unde sunt.
De asta ai venit după mine?
Voiai să mă vrăjeşti înainte să mă caute ei?
Aveam încredere în tine.
Ce toantă sunt! Pleacă din camera mea.
Eşti un om egoist, rău,
un om oribil.
N-a fost de ajuns că m-ai părăsit la cinci ani?
Acum vrei să-mi iei şi banii.
Nu vrei decât să mă răneşti?
Nu.
Doamne! Ştii ce? Poţi să rămâi.
O să dorm cu Steve şi Jim diseară.
- N-o să... - Lasă-mă să vorbesc o clipă!
- De fapt... - Gabe a murit.
Poftim?
A murit.
Acum două luni.
Jur că nu vreau banii tăi.
Da, am dat faliment.
Şi am multe datorii.
Dar îţi promit că mă ocup singur.
Nu de asta te-am căutat.
Îmi pare rău.
Nu trebuiau să te sune.
Mi-a murit prietenul.
Doar pe el îl aveam.
Acum sunt singur.
Şi am venit să te caut.
Îmi pare rău, nu e corect...
Dar ăsta e adevărul.
De ce nu mi-ai spus până acum?
Voiam, dar...
aveai şi tu destule pe cap.
Sincer să fiu,
alături de tine mi-a fost uşor să uit
tot ce s-a întâmplat.
Acolo e Gabe?
Ce a păţit?
El era cel organizat.
El ştia cum merg lucrurile în afaceri
şi se asigura că ajungem unde trebuie,
când trebuie.
El se ocupa de detalii.
Dar a început să facă greşeli.
Era tot mai derutat...
nu ştia ce face.
Medicii ne-au spus că e vorba de Alzheimer timpuriu
şi am fost...
Avea doar 52 de ani.
Deja ne pierduserăm mulţi clienţi
din cauza greşelilor...
El nu avea familie care să-l îngrijească.
Am renunţat la muncă.
L-am mutat cu mine.
Până la urmă, nu l-am mai putut îngriji singur.
Am angajat pe cineva şi acolo s-au dus banii.
Mă rog...
Voiam să-i împrăştii cenuşa în New York,
fiindcă de acolo era.
Aşa că a fost...
A fost cu mine în seara când...
L-am luat cu mine.
M-am gândit
că e mai frumos în Caraibe.
Uau...
Îmi pare rău. Nu ştiu ce să spun.
Nu vreau banii tăi.
Mi-am vândut casa
şi aştept să se finalizeze actele.
Am început să împachetez.
Aveam de când să termin când mă întorceam din croazieră.
Şi unde te duci?
Îmi iau un apartament sau ceva.
E cam târziu să îmi găsesc o slujbă.
Dar pot da consultaţii.
O să mă descurc.
Nu-ţi face griji pentru mine.
Deci o să cântăm la karaoke pentru Gabe.
Da.
Salutare!
Sunt amicul vostru, Jimmy Deer.
Aşa...
Deşi îmi pare rău
că nava va ajunge la destinaţie curând,
sunt totodată foarte fericit
că o să ne distrăm diseară!
Această seară...
e seara mea preferată!
Vă prezint...
campionatul de karaoke Royal Caribbean!
Zâmbeşte.
Aplauze
pentru Dan şi Beth!
Cuplul din Wichita, Kansas,
cu o versiune extrem de sexy a acestei melodii.
Mulţumesc, Alexa. Aplauze pentru ea.
Asistenta mea minunată.
Staţi o clipă!
Juriul îmi spune
că e o cursă foarte strânsă
şi mai avem un cuplu.
Sunteţi gata pentru ei?
Urcă pe scenă la final de concurs...
Îi ştiţi, îi iubiţi,
non-cuplul nostru preferat,
Rachel şi Harry!
Aplauze!
Ce evident!
E genial, o să câştige.
Veniţi încoace!
Urcaţi, e distractiv!
Veniţi cu noi!
Masa noastră.
Vino după mine.
Toată lumea, la chitară!
Ridicaţi-mă!
Cu toţii!
Veniţi!
Staţi să văd ce zice juriul.
Pe cine mint? Nu am cască.
Câştigătorii noştri...
Rachel şi Harry!
Dacă te ajută, îi vom spune Gabe copilului.
Jim, dacă e o fată?
Gabe-ette.
Gabriella e nume de fată.
Îi spunem Gabriella.
Staţi liniştiţi.
Nu e nevoie.
Nu v-am povestit despre Gabe fiindcă...
nu voiam să cred că nu mai e.
A fost un om bun...
un prieten bun.
Îi plăcea la karaoke.
A fost familia mea mult timp.
O să-mi fie dor de el.
Adio, prietene.
Acum aplaudăm?
- Iubire. - Jim!
Nu-i nimic.
Gabe nu şi-ar fi dorit
să fim aşa pleoştiţi.
Haideţi să mergem înăuntru ca să ne bucurăm de ultima seară
cu cocktailuri dulci la discreţie.
Să mergem.
Mă gândeam că, după croazieră,
aş putea veni în California câteva zile.
Să te ajut.
Dar serviciul?
M-am tot gândit la asta.
De fapt...
Chiar nu mă gândeam la serviciu...
Câteva zile în plus n-o să conteze.
Vreau să te ajut.
E greu cu mutatul. Am multe lucruri.
Eşti sigură?
Mă descurc.
Vreau să văd unde stai.
Stăteai. Scuze.
Nu asta fac rudele?
Cred că da.
Atunci, vin în California.
Mă duc înăuntru.
Vin şi eu imediat.
Tată?
Mulţumesc că ai venit după mine.
Da.
E prima oară când răspunde în ultimele zile.
Pare că îi merge foarte bine.
Chiar interacţionează cu noi ca un om.
Lăsând modestia deoparte, sunteţi reuşita mea.
- Alo! - Bine, a tuturor.
- Mulţumesc. - Mai mult a lui Harry.
Oricum, sper să avem o fetiţă.
Hai să închinăm un pahar.
Rachel şi Harry.
Cu voi, croaziera a fost mult mai distractivă.
Mi-a plăcut să văd cum vă apropiaţi.
- Pentru iertare. - Pentru iertare.
Aş vrea să mai adaug ceva.
Era şeful meu.
Am devenit director adjunct.
Felicitări!
Mulţumesc. Am luat contractul cu Evie.
Avem şedinţă la prima oră mâine.
Apoi, mergem în afara oraşului săptămâna aceasta.
Scuze, cred că ne schimbă puţin planul
cu venirea mea în California, dar...
- Ştiam că înţelegi. - Da.
Sunt mândru de tine.
O să-ţi văd casa din California.
Avem mulţi clienţi acolo
şi o să ajung cândva şi la tine.
Super! O să-ţi arăt noua mea casă.
Trebuie să răspund. Bună!
Shirley, îmi dai sarea?
Sigur.
Când vine maşina ta?
Cam în 30 de minute.
Îmi pare că nu mai ţine planul
cu California.
Nu-i nimic.
Sunt mândru de tine.
Mulţumesc.
Trebuie să plec. A venit maşina.
Trebuie să ajung acasă, apoi, la birou.
Când ai zborul?
După-amiază.
Ai idee când ajungi în California?
Nu am de unde să ştiu,
fiindcă depinde de muncă.
Da, sigur.
Uite...
săptămâna asta...
a fost...
Mă bucur că te-am luat cu forţa.
Mă bucur că creierul meu turmentat
voia să te cunoască...
şi să afle că nu eşti chiar un nemernic.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Dar asta e o vacanţă
şi trebuie să-mi văd de viaţă.
Da.
Am muncit din greu pentru asta.
Ştiu.
O să ne vedem cândva.
Sunt foarte mândru.
Mulţumesc.
Ne vedem când putem.
DE VÂNZARE
DULAPUL LUI HARRY
Cred că ăsta e planul:
mergem acolo,
eu vorbesc cu Ben, tu, cu Evie.
Ce zici?
Super.
O să stai în casa ei de oaspeţi,
care e lângă hambar.
Ea zice că e "magică".
Cuvintele ei.
A mai zis şi că
"trebuie să fii lângă cartofi ca să vinzi cartofii."
Mă rog, eu...
Cred că o să dăm lovitura cu ei.
Cred că Evie te place mult
şi mereu am avut succes
când m-am împrietenit cu clientul.
Faptul că stai în hambar e primul pas.
Ca şi cum faci parte din familie.
Aveţi zboruri către Los Angeles?
- Stai... - Nu mai doriţi în Syracuse?
- Ce este? - Scuze.
Mai am nevoie de vacanţă.
Pot să prind un zbor spre LA?
Avem un zbor către LA în 45 de minute.
- Sunt locuri. - Bun.
Gata, dar trebuie să vă grăbiţi.
Cine e în California?
Tata.
Nu-mi pasă cât succes are.
Nu ai nevoie de 278 de cravate.
Nu apuci să le porţi pe cele preferate. E nebunie.
Şi n-ar trebui să le zic asta pacienţilor.
Dar nu sunt pacientul tău.
Bun aşa...
Mamă!
Bună, Steve!
Bun, ai văzut-o. Închide uşa.
Mai aveam câteva zile de vacanţă.
Am recuperări de acum nouă ani.
Am dreptul.
Te iubesc, Rachel.
Te-am iubit mereu.
Mulţumesc că ai venit.
Nu merit.
Nu trebuie să-mi spui că mă iubeşti.
Nu vrei mai bine să intru?
Sună bine.
Subtitrare: Retail
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/6hejn Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari