Personajele si evenimentele din acest film sunt fictive.
Daca vreun spirit ironic vede in acest film o critica...
la adresa unor functionari ai politiei...
aceasta va fi considerata o ponegrire la adresa acestora si vor fi pedepsiti fara mila.
Vacanta: aer curat, relaxare si paradisul naturii regasite.
Se spune ca a pleca, inseamna a muri putin, dar...
in timpul vacantei, plecarea de acasa inseamna a trai mai bine.
Organizati viitoarele vacante in afara orasului.
Veti gasi bucuria libertatii in inima singuratatii.
Voi care traiti ca toata lumea, veti trai aici ca nimeni altul.
Dar, lasati expertii sa aiba grija de vacantele voastre.
In aceste zile, totul se organizeaza de altii.
O vacana fara planificare nu mai este posibila.
Marile vacante aduc placeri nemasurate.
Iar curand, un zimbet larg va apare pe figura dvs.
Asa ca adresati-va celei mai mari organizatii din industria turismului.
Champs-Elysées nr. 321.
Ce parere aveti, domnilor?
Simtiti nevoia sa aplaudati, domnule Dalayrac?
Trebuie sa gusti, Hubert. Ce crezi de asta?
- Greu de spus. - Domnule Secretar de Stat Adjunct?
Si tu, Brossard?
Ce bla, bla? - Dl Frépillon a spus 'bla'. Am spus 'bla'.
Martin, nu faci parte din conducere, dar ce parere ai?
Cred ca am aceeasi parere cu dvs, dle director general.
A vorbit ca un om inteligent. Ia loc, Martin.
Sa fim limpezi, domnilor.
Faptul ca nu este nimic macabru in campania asta publicitara, e destul de rau.
Dar e total ineficienta, iar eu n-am de gand s-o tolerez.
Timpurile nevinovate au trecut. Trebuie sa inspiram teama.
Vreau... ascultati bine domnilor.
Muncitorii nostri din concediu vor da buzna din statiunile noastre...
precum o ciurda de bivoli pusi pe fuga.
Dar cum vor stii ca ei sunt cei alesi? Le vom spune noi.
Deci nu vreau sa vad nici o femeie voluptoasa si nici un barbat bronzat.
Vreau sa fiu bine inteles. Vreau sa vad chipuri muncite de inspectori...
de muncitori cu pielea groasa.
Imagini puternice. Epilepsie, tuberculoza, sange peste tot.
Am spus... Brossard.
Anul trecut am spus de toti cei care nu aveau card la 321 ca sunt cretini.
Anul asta ii consideram aproape morti. Mai putina subtilitate, mai multa eficienta.
Fara 321, nu exista salvare. Ori 321, ori morti.
- Asa vad eu chestia asta. Foarte simplu. - Asta e ce crede el.
Bineinteles, veti avea o noua varianta saptamana viitoare.
Inainte de atacul de cord, cei ce pregateau vacantele aveau viata grea.
- El vrea sa-i expedieze ca pe o marfa. - In locuri supraaglomerate.
- Ce e asta? - Reclamele noastre pentru cea de-a 35-a aniversare.
Vroiam sa vi le arat.
Prea mic. Prea mare. Prea complicat. Prea simplu.
Prea scump.
Ce poate fi asa de greu?
Aniversarea noastra ar trebui sa faca sa paleasca zilele de 14 iulie, 2 decembrie si 13 mai.
Vreau ceva maret. In stil charolez.
O sa-mi expun ideea marti. Aveti o jumatate de ora.
- De ce asa? - Sa va ganditi la asta.
Dati-mi niste explicatii suplimentare, draga Norbert.
Un bilet de croaziera, lumineaza viata voastra.
Ati auzit, dle director. Mi-a spus mie, dar pentru dvs.
Nu e nevoie sa zici mai multe.
Frépillon, ti-a mai ramas doar 28 de minute si 15 secunde.
Brossard. Du-te, te rog.
Vreau sa te intalnesc la mine in birou in 15 minute. N-ai timp de pierdut.
Martin, sa nu-l dezamagesti pe dl director general.
Gaseste o idee pentru el.
- Hei dvs. - Ce?
Nimic.
CARAMBOLAJE
Telul nostru: trei saptamani de distractie. Paris-Moscova cu trenul.
Zece zile ca sa ajungeti, o zi acolo si zece zile pentru intoarcere.
- Pot sa vorbesc cu Radio Luxemburg. - Astept.
Suntem foarte ocupati. Poate vreti sa telefonati din nou.
Totul e in regula?
Radio Luxemburg? 321 va vorbeste.
Ca intotdeauna, 321 va ofera cel mai exact buletin meteo.
Timp variabil. Destul de noros in regiunea din sud-vest...
cu posibilitati de tunete in Mediterana.
O zona de inalta presiune se indreapta spre Azore... Corectie.
Zona de inalta presiune se indreapta spre Irlanda.
- Nu e Solange aici? - E in biroul de secretariat.
Ia-o usor.
Pot sa vorbesc cu directorul?
Dl director? Paul Martin la aparat. Da, vorbesc de la parter.
Pot sa va vad imediat?
Vrei sa ceri ceva. Voi avea timp marti.
Cred ca am gasit o idee.
- Ce idee? - Ideea dvs.
Eu o idee? Nu fi obraznic.
Nu va infuriati. Vreau sa spun o idee pentru consiliul de administratie.
Ideea.
Asteapta. Nu inchide.
Vino imediat. Dar vino pe scara de serviciu.
Sa nu trezim bodyguarzii.
Puteti conta pe mine. O sa ma strecor. O sa ma amestec cu ceilalti.
- Nu te-a vazut nimeni? - Nimeni.
- Ce-i cu ideea aia? - O broasca, dle Director.
- O broasca? - Dar asta e inalta pe scara.
Se uita spre soare. 'Vreme buna, soare garantat.'
Frunze verzi, camping, fluturi. Fantastic.
Esti fantastic. Suntem fantastici. Sunt fantastic.
Broasca va fi ochiul vigilent.
Va mari vanzarile.
Da, pot s-o vad.
Broaste, broaste si iar broaste. Vad broaste peste tot.
In masinile de dulcuiri, in tonomate...
in aghiazma, in pachetele surpriza.
Broastele care fac tot ce-i posibil...
care ademenesc pe viliagituristi pe frumoasele sosele frantuzesti.
- Gandesti la fel ca mine? - M-am gandit in felul asta o vreme.
- Ideea trebuie sa se maturizeze. - Intelept zis.
- Domnule director general. - Asteapta, meditez si fac deductii.
Asta nu e totul.
'Cu broastele de la 321, vremea buna e garantata.'
Destul, destul. Doua idei intr-o singura zi.
Aveam un geniu la parter si nu stiam. Du-te si te odihneste.
- Eu personal o sa am grija de tine. - Vroiam sa discut ceva cu dvs.
- Inca o idee, escroc mic ce esti? - Nu, o cerere.
Dl Brossard va iesi la pensie intr-o luna.
- Probabil, ii voi succeda. - Asa merge deci.
Suntem o companie decenta.
Noi recompensam varsta, nu talentul.
Mai tarziu, poate ii vei succeda dl Frémillon si asa mai departe. Poate pana aici.
- Nu am asemenea ambitii. - Nu ma duc nicaieri.
Am fost norocos.
Am ajuns aici cand dl Minot a calcat pe o mina, in 1947.
- A fost demobilizat? - Da, a fost dus la pescuitul de creveti.
Canta fericit, urmarind crevetii, cand deodata...
A murit pentru Franta. Iar eu am devenit director general adjunct.
- De ce discutam despre Brossard? - Deoarece o sa ma insor cu fiica lui.
Bravo, buna idee. Casatoria este logic urmatorul pas dupa burlacie.
- Inseamna... - Inseamna datorii.
Ati putea sa-mi dati o asigurare in ceea ce priveste promovarea mea viitoare?
La ce-ti trebuie asta?
Sa-mi indeplinesc obligatiile. Ma insor.
Am cumparat o casa. Pe credit. Si vreau sa-mi cumpar si masina pe credit.
- Domnisoara nu are zestre? - Nu stiu.
- Nu e cam nesabuita miscarea asta? - Sunt indragostit, dle Director.
Oh, dragostea. Dragostea. 'La Boheme.'
Mi-aduc aminte. Si apoi a urmat succesul. - L-ati meritat.
A fost dur. A trebuit sa renunt la multe.
Gennevilliers. Vechea mea bicicleta.
Si pentru ce? Strada Foch. Un Bentley.
Din pacate, nu puteati sa le aveti pe toate.
De ce nu? Sunt destui care n-au nimic.
Deci, trebuie sa fie cineva care are totul. Sa asigure un echilibru.
Oamenii vorbesc intotdeauna de salariul minim, dar niciodata despre cel maxim.
Iti voi aduce asigurarea aia. In doua zile.
Nu 'Domnule', ci 'Domnisoara'. Despre ce e vorba?
Andréa, poimaine, dl Martin va lua o hartie de aici.
Daca e urgent, trimite o mesagera.
- Pe aici, Martin. - Bine, un mesager.
Asta e imposibil.
La dracu, asta pune capat la toate.
Petrecerea noastra trebuie sa coincida cu renovatiile.
Terasa va fi gata inainte de data de 5.
Complimentele mele din nou. Pentru idee.
- Care idee? - Broasca.
Asta a fost ideea anului, nu-i asa?
LIFT IN REPARATIE
Idiotul m-a sunat. Ai auzit noua lui idee?
Simbolul nostru nu mai este palmierul sau porumbelul, ci o broasca verde.
E complet nebun.
- Ce e asta? - Ceva pentru 'clubul nautic'.
O tigara pe care poti s-o fumezi sub apa.
Masoara-ma. Bate-ma pe umar daca devin violet.
Si cheama brigada de pompieri daca nu ma mai misc.
Incep.
Buna, tata.
- Buna, iubitule. - Buna, iubito.
- Paul. Ne vede tata. - N-are cum. E sub apa.
Vrei sa ma omori, cand sunt sub apa?
Ce faci aici?
Stii ca trebuie sa aranjez totul. S-a aranjat cu masa de nunta.
Mama a avut o idee. Vom merge la Maxim's.
- La Maxim's, esti nebuna? - Foarte sic, nu-i asa.
Asa ca am fost de acord. Sunt libera. Ma asteapta taxiul.
Tu faci cheltuieli, iar tata trebuie sa plateasca.
Dragoste, vino cu mine. Trebuie sa-ti spun ceva.
- Ce zi este? - Joi.
- 1 aprilie. A sunat clopotelul? - Asteapta, 1 aprilie inseamna ceva.
Stiu. Batalia de la Bouvines.
- Ce? - Batalia de la Bouvines.
Poate, dar e si ziua lui tata.
- Ma asculti? - Da, sigur.
- Te rog, Paul. - Te iubesc asa de mult.
- Esti asa de tanara, frumoasa, pura. - Nu incepe din nou cu puritatea.
Ieri ai facut-o in bucatarie, iar acum in lift.
Doar te iubesc.
Ajunge cu balivernele. 1 aprilie e ziua tatii.
- Si? - Asa ca il inviti la restaurant, diseara.
- Perfect, dar unde? - La Maxim's, sa vezi cum e.
- Si tu esti ala care ne invita. - Stiu ce vrei sa zici.
Uneori iti trebuie o ora ca sa scoti portofelul.
Am facut rezervare pentru ora 8. Mamei ii va fi foame. Sa fii la timp.
Nu, asta e prima data. O sa-i spun tatii vestea cea buna.
- Pe diseara, iubitule. - La revedere, iubito.
Fetele pot fi teribile.
- Scuza-ma. - Nici o problema.
Ce vrei sa faci?
- Ce spui de asta? - Buna.
Fii dragut. Nu stii ce zi e astazi? Nu inseamna nimic pentru tine 1 aprilie?
- Ziua de nastere a lui Brossard, nu? - Mai inseamna si altceva.
- Ce? - Ca esti un ticalos.
Energic ca totdeauna, Martin?
Devii mai tanara, mai draguta si mai eleganta.
Cand te vad, imi amintesc de Madonna la Muzeul din Ferrara.
Nu va schimbati deloc.
Dar tineretul de azi apreciaza frumusetea?
Domnisoara Brossard, te vedem asa de putin.
Esti foarte speciala. Imi amintesti de...
de Madonna din Spania de la muzeul din Toledo.
- Te ascult. Ce inseamna 1 aprilie? - Batalia de la Bouvines.
- Vrei sa fac o criza de nervi? - Nu, taci din gura.
2 aprilie a fost prima zi impreuna.
Bineinteles, 2 aprilie.
- Dar astazi e abia 1 aprilie. - S-a aniversat seara trecuta.
Ar fi trebuit sa stii. Stii ce vom face?
Am cumparat paste. Vom manca acasa. Si apoi ne vom culca devreme.
Am o masa de afaceri asta seara.
- Nu striga. - Ce vrei?
- Chiar ca m-am saturat. - Te-ai saturat de mine?
Semeni cu fata mica a lui Brossard, nu-i asa?
Un doctor.
S-a reparat sefu'. Merge din nou.
E ora noua. Buna dimineata.
321 va ureaza o zi de munca usoara intr-o atmosfara linistita.
Paul?
Ca barbat, am inteles ca ai o amanta...
dar ca socru, nu. O chestiune de morala.
Nu e usor sa sustii doua gospodarii. Am incercat.
Ce-ar trebui sa fac?
Sa-i spui lui Solange ca o iubesti pe fata mea.
I-am spus, dar nu i-a pasat. E de acord cu treaba asta.
Glumesti. Ce mai amant.
Gandeste-te bine ce-ai sa raspunzi.
Iti place Franta?
- Bineinteles. - Mai mult ca orice?
Depinde. Tot dragoste e.
- Si pe Johnny Halliday. - Deci iti place Franta.
Atunci inseamna ca-ti place ordinea, si daca iti place ordinea, iti place legalitatea.
Asa ca respingi falsitatea...
si copiii nelegitimi.
Iti pare rau ca ma insor...
dar stii ca face bine tarii.
In fond, esti o eroina.
- Da-mi te rog o tigara. - Nu, nu, nu, te rog.
Nu fii asa de vulgara.
Ultima noastra intalnire ar trebui sa reflecte relatia noastra ca stil.
Nu-mi vine sa cred ca a trecut un an. Imi amintesc totul.
- Hotelul din strada Vavin. - Asta a fost in noaptea de 3.
Imi place sa vorbesc de ziua de 2. Cand ne-am intalnit.
Imi dictai o scrisoare. O stiu pe de rost.
- 'Ca raspuns la scrisoarea dvs...' - Nu-mi distruge cea mai frumoasa amintire.
Inca iti mai aud vocea.
'Fructelor, florilor, frunzelor si ramurilor...'
si inimii mele care bate pentru tine.'
Te-ai saturat de fete proaste si iubeai inteligenta mea.
Si apoi m-ai dus la hotel. Atunci a fost prima data.
Prima data cand cineva m-a iubit pentru inteligenta mea.
- Saruta-ma. - Nu acum.
Ti-e frica sa-i spui fetei lui Brossard...
si de asta ma parasesti. Asta e in realitate.
Acum ceva timp, m-as fi sinucis, dar acum n-as mai face-o.
Nu voi fi singura mult timp.
- Ai deja pe cineva? Bine. - Inca nu, dar voi avea.
- Pot sa stiu cum il cheama? - As vrea sa-l alegem amandoi.
- Nu vrei sa-mi dai un sfat? - Esti foarte cinica.
- De ce ar fi el... - De ce 'el'? El sau ea.
Solange, micuta mea. Abtine-te.
Fii suparata, dar fara confuzia asta. Nu e bine.
Ce vrei sa spui?
Daca e baiat, il voi numi ca tine: Paul.
Solange, fii atenta.
Nu glumi cu lucrurile astea.
- Vrei sa spui ca... - Da.
- Esti sigura? - Suta la suta.
Ce ai de gand sa faci?
Sa-l nasc.
Cu cateva schimbari, camera copilului va fi pe partea asta.
Nu esti de acord? Doar nu vrei ca odaia copilului sa fie spre nord.
- Bineinteles ca nu. - Trebuie sa ne gandim la astfel de chestii.
- Asta e tapetul pentru camera ta? - Vom folosi numai materiale izolate acustic.
Nu e mai scump cu mult. Cat va costa cuibusorul vostru, Paul?
In total, 48.000 de franci pe luna.
- Si cand va veni masina? - Maine. 30.000 de franci pe luna.
48 plus 30 din 85 fac 7.
Peste o luna, va castiga 250.000 pe luna.
- Mai raman 126.000. - Cum adica 126.000?
250.000 minus 78.000 nu face 126.000.
- Unde se vor duce 50.000? - La copil.
Care copil?
Viitorul nostru copil. Tu te-ai gandit la camera, eu m-am gandit la bani.
Paul va fi un tata grozav. Cred ca practica in secret.
Vom organiza noi timpul pentru dvs.
Aveti incredere in 321 pentru linistea dvs.
Sedinta va incepe in 10 minute.
- In biroul Charolais? - Da, grabeste-te.
Replica la articolul ala idiot.
- Despre caravana aia umflata? - Despre obiceiul numit caiac.
Intotdeauna faci aceeasi greseala.
E 'adevarat', nu 'adivarat'. Nu e I acolo.
Lasa-l asa atunci. O secretara ar trebui sa urmareasca intentiile, nu scrisorile.
- Grabeste-te, e urgent. - E timpul sa iau o mica pauza.
- De cate ori mananci pe zi? - Uiti de micutul Paul.
O inghititura pentru mine si una pentru el.
- Cel putin ma gandesc la el. Si tu? - Ma gandesc numai la el.
Uita-te la ele mai de-aproape. Igienic, racoros, comfortabil.
Ii vin manusa.
Si va asigur ca veti merge 1000 de km cu talpile astea.
N-as comanda 300.000 de perechi daca n-as fi sigur.
Au mers doi oameni de la Bordeaux la Paris si inapoi, pe astea.
Poti sa le dai drumul.
Scuzati-ma, domnilor.
Pana la urma ai venit.
Stai jos. Unde-am ramas?
Cea de-a 25-a aniversare a lui 321 ar trebui sa fie o zi speciala.
O masa pe noua noastra terasa...
urmata de o prezentare si de inmanarea cadourilor.
Si iata unde ar trebui sa fim inventivi, fara a fi risipitori.
- Stiti ce am descoperit? - Nu, dle director.
O broasca. Nu numai ca un simbol, ci si ca suvenir.
Un vas cu apa. O scara micuta de mahon.
Un suport si un dop de piele.
Stilul Hermes pentru lucrurile importante si plastic pentru restul.
- Ce zici de asta? - E genial.
Ai timp pana la finele saptamanii sa faci 10.000 de copii.
- Eu? Unde le gasesc? - In Iugoslavia din cat am inteles eu.
Petrecere frumoasa. Sa bem in sanatatea broastelor noastre.
N-as refuza un whisky.
- Ne lipseste un pahar. - N-avem unul pentru tine. Aici.
- Iar eu iau paharul lui Dalayrac. - Nicio problema.
Voi o luati usor. Lapte Viandox. Trebuie ca esti bolnav.
Deloc. Lapte si sange: pilonii unei sanatati bune.
Domnilor, pentru aniversarea care se apropie a lui 321.
- Ce-ai spus? - Dalayrac a spus ca...
Andréa, ai o hartie pentru mine?
- Ce hartie? - Dovada ca am obtinut o promovare.
- Ei bine, nu. - S-a intamplat ceva?
Ceva nou. Nu ti-a spus? Intreaba-l.
Asa ramane, prieteni. Ne vedem mai tarziu.
Ce faci aici? N-ar trebui sa fii la Sarajevo?
Nu-mi voi gasi hartia acolo.
- Ce hartie? - Dovada promovarii mele.
Pentru creditul meu.
Nu ti-a spus nimic? N-ati citit monitorul oficial?
Stii motto-ul meu: "Fii tanar, fa tabara tinereste, traieste tinereste".
- Traiesc conform principiului asta. - Am fost tradati. S-a dus dracului tot.
Varsta de pensionare a fost prelungita cu 5 ani.
O victorie a fosilelor.
Socrul tau nu pleaca, iar tu nu vei deveni director de departament.
Tot ce poti sa faci e sa...
fii cel mai intelept om de la parter.
Asta e un dezastru. Am facut angajamente, am obligatii.
- Ce fac in cazul asta? - N-am nicio idee.
Angajatii au sosit.
Fii puternic. Arata curaj.
Tine toate sperantele treze. Esti tanar si sanatos.
Asa de chipes, de tanar. Am incredere in tine.
Nu te enerva pentru o amenda.
Incepand de maine, poti sa parchezi in garajul conducerii, nu-i asa?
E o masina noua. Fii atent.
Atentie.
Esti nebun? Am condus corect.
Bineinteles, masina noua. Probabil ca abia si-a luat carnetul.
Renovarile costa un milion, mobila costa 650.000 de franci...
masina 430.000 de franci si nunta 280.000 de franci.
Esti norocos. Cu cat esti mai tanar, cu atat ai mai putine responsabilitati.
Ce vrei de la mine?
Adauga: Solange, Danielle, copilul, masina, nunta, nasterea.
Daca ai putea sa nu iei in considerare astea.
Daca Brossard pleaca de la 321 inseamna ca eu voi castiga in plus 126.000 de franci pe luna.
E o problema: nu poti sa scapi de Brossard. Nu e posibil.
Ma auzi? Imposibil.
O sa-ti spun ceva.
Oamenii cinstiti nu au ce merita pentru ca ei nu omoara asa de mult.
Am principiile mele.
Daca socrul tau se sinucide cu masina, mie n-o sa-mi pese.
Dar sa-l omor eu...
Stiu ce vrei sa spui: 'Ia problemele in propria-ti mana'.
Vorbeste varsta ta. Impulsiv, entuziastic, cui ii pasa de parinti.
Dar la varsta mea, constiinta isi intra in drepturi.
Ne e frica de a fi jefuiti, nu?
N-am spus nimic.
Vrei sa stai aici toata ziua?
Daca te grabesti, te priveste. Este un blocaj de trafic.
Se intampla ceva?
- Care masina blocheaza circulatia? - Masina dlui Charolais.
Liftul nu mai functioneaza. Nu merge mai jos de etajul 5.
Stau aici, sus?
O mare masina, dar dintr-o data masina lui Charolais s-a blocat.
- Nu se mai misca. - La fel si aici.
Da, contractul colectiv de munca.
Trebuie ca ei sa mearga in sus, ca cei de jos sa poata avansa si ei.
Varful opreste totul.
Uneori esti chiar inteligenta.
Nu e usor sa gasesti 10.000 de broaste.
Dar problema este rezolvata pe jumatate.
Ai mintea in alta parte?
Deloc, dle director general. Ma gandeam la cealalta jumatate a problemei.
Jumatatea care trebuie rezolvata.
- Dna Charolais este aici. - Spune-i ca...
Doar o vizita scurta. Trebuie sa ma duc la coafeza. Buna.
Paul Martin, unul din cei mai buni angajati.
O sa am nevoie de o ora pentru coafeza.
Si e asa de cald la Amédéo incat Fifi... Fifi?
Fifi nu se poate descurca cu caldura.
- Cine va sta cu taticu'? - N-am timp pentru...
- Vrei sa lesine Fifi? - Bineinteles ca nu.
Foarte dragut ca te intalnesti cu unul din colaboratorii sotului meu.
Din nefericire, nu-i cunosc pe toti.
- Sotia dvs e o parizianca sofisticata. - E din Limoges.
Despre ce vorbeam noi doi?
Problema e pe jumatate rezolvata.
Asta suna foarte plauzibil. Asa ca poti sa-i dai drumul.
Ce mai astepti?
Catelul isi urmeaza stapana. Repede, prinde-l.
Ce faceti aici?
Ce e asta? Fara caini aici. Fara caini, fara colecte si fara demonstratii.
- Te rog sa-ti ceri iertare. Spune ceva, dle... - Fara caini, fara chete si fara nume.
La etajul 5: sampanie si lapte Viandox.
Scuzati-ma. Simtiti-va ca acasa.
Lapte Viandox.
Acest ticalos de Beaumanoir.
Fraierule...
esti cu adevarat
regele incornoratilor
sotia ta te inseala
cu Beaumanoir
Prima solutie: Charolais il omoara pe Beaumanoir...
si Martin se muta la etajul intai.
A 2-a solutie: Charolais, in mod las, il impusca pe Beaumanoir...
si Martin se muta la etajul intai.
A 3-a solutie: Charolais il ameninta pe Beauma- noir iar vanatorul il omoara pe director.
iar Martin se muta la etajul intai.
- Ce zici de asta? Nimic, pariez. - Nu am nimic de spus.
Este perfect.
La masa.
Nu iau masa cu tine.
- Masa la cantina, impreuna? - Daca vrei, vino.
Totul e in regula acolo sus, Andréa? Este seful multumit? Nu sunt probleme?
- Nu sunt vesti proaste? - De la cine?
Nicio veste inseamna veste buna, nu-i asa?
Ea se apleaca, o sparge si inghite cireasa. Un acrobat.
Beaumanoir asta. Ce mai ticalos.
- I-ai vazut pe cei doi ticalosi? - Ce-i cu tine?
Niciun concept de morala. Dezgustatori.
Nu imi mai e foame. Mananca fara mine.
Trebuie sa incep sa lucrez pentru broastele mele.
Trimitand o scrisoare dintr-o suburbie in alta...
nu ia mai mult de o zi.
- Si o scrisoare de patru zile? - S-a raspuns de mult la ea.
- De ce ma intrebati asta? - Sunt fascinat de munca ta.
Intotdeauna am vrut sa fiu postas. Ma duc acolo.
- Intra. - Vrei cele 240 de broaste aici?
Nu, nu suport sa le vad pe toate aici.
- Nu mai spune nimic. - Sa le trimitem inapoi?
Pune-le in camaruta servitoarei peste noapte.
E ora sase. Buna seara.
321 va ureaza o seara placuta iar la noapte vise frumoase.
- Stai aici toata noaptea? - Nu, dar mai stau o ora.
Iei apoi cina acasa?
Apoi ma duc acasa si ma culc. Bine? Acum am de lucru.
'Fraierule'
Micuto...
- Ce faci aici? - A scapat o broasca.
Si am nevoie de toate.
- Plec acum. Ma scuzati. - Nu e nevoie de scuze.
Daca vrei sa castigi o batalie mare, trebuie sa fii in stare sa suporti o pierdere mare.
Pierderea unei broaste nu inseamna ca am pierdut batalia.
Ma scuzi pentru ca pescuiam... vanam.
Nu poti sa fii sef daca nu esti disciplinat.
'Numai daca te intrebi tu insuti.' De unde stiu asta?
- Din biblie. - De la Beaumanoir.
Iti admir sanatatea ta, Hubert.
Sport, lapte Viandox, mersul pe jos. Ar trebui sa ne descurcam bine.
Eu fumez ca un cos, beau ca un peste... ca un sef.
Sunt intr-o forma excelenta.
De unde sa stiu eu? Fara alcool, tutun sau femei.
Esti un om de exterior. Aer curat, flori...
Cand vin in camera ta, intotdeauna te gasesc in micul tau balconas.
- Nu-i asa? - Aveam un pic de durere in gat.
N-ar face bine aerul proaspat...
Cine e acolo? Ah, Martin, intra, baiatule.
M-ati cautat, dle director general?
Se apropie petrecerea. Cum stam cu treaba?
Terasa e aproape gata. Nu stam asa de bine cu cantina.
- Cum adica? - Din cauza noului lift.
Nu sunt un om al incertitudinii si a lucrurilor facute pe jumatate.
Vreau raspunsuri concrete. Vom arunca o privire diseara, dupa ora 6.
Nu esti in firea ta. Ce s-a intamplat?
Avem unele proiecte grele in derulare.
Bravo. Un tanar trebuie sa aiba proiecte. Grele sau nu.
Te simti ca un antrepreneur. Sunt proiecte ambitioase?
Cu siguranta da, dle director general.
As putea sa le stiu si eu?
Imi permiteti sa le tin secret?
In regula. Ne vedem mai tarziu, fiule.
Un baiat extraordinar.
'Imi permteti sa pastrez secretul lor?'
Ce subtil. E stralucitor.
Bine facut, Martin.
Neoclasic. Foarte bine.
- Arta functionala. - Asta-i descrierea pe care am dorit-o.
Daca va dati un pic inapoi, o sa apreciati mai bine.
- Chiar crezi? - Armonia, tot echilibrul.
- Un pic mai in spate. - Da, ai dreptate.
Acum stralucirea incepe cu adevarat.
Un pic mai in spate...
Fii atent, Martin.
Martin, Paul, Paolo. Ti-am salvat viata. Nu-i asa ca e fantastic?
A dat gres. Nu, m-am catarat. Scuza-ma.
Nicio problema. Sunt tatal tau. Esti baiatul meu.
Imi datorezi respect si ascultare, dar acum imi datorezi totul.
- Dle director general... - Nu, spune-mi unchiul Norbert.
150 de grame de dinamita...
5 grame de sedita...
25 de grame de trinitrotoluen.
Da-le dracului de 'respect' si 'Norbert'.
Va avea loc o explozie. Ii voi arunca creierii in aer.
Voi scapa de el. Il fac sa sara in aer.
Nu vreau sa mai aud de el. Niciodata. Vreodata.
'Cu complimente...
de la ambasada britanica.'
- France Roche? - O broasca.
- Arhiepiscopul Parisului? - O broasca.
- Generalul Frapiniere? - Nimic. Vroia sa ma puna la incercare.
- Generalul Fluganzin? - Tot ce vrea. A prevenit asta.
- Contele de Paris? - O broasca.
Nu mai mult? Are copii.
Cati?
Intreaba-l pe Beaumanoir. El stie.
Intreaba-l de pe balcon. E mai simplu.
Esti cam nebun de strigi asa.
Cati copii are Contele de Paris?
- S-a logodit deja fiica dumitale? - Dl director general vrea sa stie.
Este pe balcon?
- Cati? - Sase.
- Pe care balcon? - Balconul de la biroul secretarei.
- De ce? - Deoarece... nu e treaba ta.
Deci 12 broaste pentru familia Frantei.
Un cadou pentru dvs.
L-am gasit pe birou.
'Cu complimente de la ambasada britanica.'
Sunt generos cu Contele de Paris...
regina Elizabeth mi-a dat un cadou. Charolais se ocupa de oameni sus-pusi.
- E incitant. - Da, foarte.
- Dar cum termin cu ce am pe birou? - Ce zici de serviciul secret?
- Scrie o scrisoare de multumire. - Va las singur.
Esti nebun. Suntem coplesiti de treaba. Alatura-te noua, Paul.
- Ce faceti acolo? - Brossard, vino incoace, te rog.
Iti voi spune un secret.
Vreau sa-i dau lui Dalayrac o medalie pentru 30 de ani de serviciu.
Da-i o forma particulara, asa ca sa stie de la cine e.
- Poate o broasca mare? - Foarte bine, Brossard.
Credeam ca nu mai ai idei, dar mi-am schimbat parerea.
Si acum sa ne ocupam de decoratie.
Dl Beaumanoir a sugerat o bolta de catifea la intrare...
cu ghirlande si palmieri.
aceasta sublima vedere da o noua perspectiva acestui minunat bulevard.
Are loc un eveniment de care se va vorbi mult timp la Paris.
O mica orchestra.
Asa cum se poate auzi.
Cupluri care danseaza ale caror nume sunt pe buzele tuturor.
Acest Hubert e cineva.
- Ce e asta? E frumos. - O comoda gonflabila.
Se cere putina relaxare. Oamenii moderni trebuie sa se relaxeze.
Noi trebuie sa luptam cu stress-ul.
De aceea motto-ul meu este: "Un castel intr-o geanta proasta".
'Un castel intr-o geanta proasta', un slogan care va intra in istorie.
- Unde e seful? - Acolo, cred.
- Unchiule Norbert? - Cum ai spus?
Dle director general. Inspectorul exagereaza un pic.
Vrea sa perchezitioneze pe membrii comitetului si sa ceara sa vada actele ducesei de Garmande.
Detectivi... spune-le s-o ia mai usor.
Ma duc sa repet cuvantarea in biroul meu.
Nu vreau sa fiu deloc deranjat, orice-ar fi, ai inteles?
A fost acoperita fereastra cantinei?
Nu vreau ca cineva dintre oaspeti sa cada.
Dle inspector, dl director general va roaga s-o luati putin mai usor.
N-am nevoie de sfaturile lui. Ii stiu dosarul.
Colaborare economica intre 1940 - 1944 si mai este si o poveste din Africa.
- Nu stiam asta. - E treaba ta sa stii.
- Ramane intre tine si mine. Cum te cheama? - Paul Martin.
Martin, Paul, André, Marcel. Mata esti golanasul de la parter.
Ai furat o bicicleta in '47 si ai scapat de pedeapsa gratie parintilor tai.
Trebuia sa te trimit la inchisoarea adolescentilor, apoi in armata si apoi...
apoi sa-ti dau un ragaz.
- Esti prea bun. - Am incercat sa inteleg lucrurile.
Cine e clovnul asta?
- Asta e consulul Birmaniei cu sotia. - Si chiar crezi asta?
Birmania e India, India inseamna orient, orientul e China: pericolul galben.
Vreau sa le vad actele. Daca nu sunt in regula, au o problema.
O lumina jignitoare, un conducator de fier... Va trebui sa faci dus fara cada.
- Esti prea tanar pentru strada Lauriston. - Din pacate.
Un moment istoric. Apoi in '45, haos. Lume pe strazi.
Cand se duc in haita sa repare canalizarea, trebuie sa stii ca e o problema.
Hubert, ai un minut te rog? Scuzati-ma.
Ti-e care-ti plac onorurile, vei avea o surpriza.
Esti prieten cu Dalayrac, asa ca o sa-i dai o medalie.
- Dar nu am pregatit un discurs. - Lasa asta pe mine.
- In acest caz... - Voi incepe sa repet.
Medalia este pe biroul meu. Ia-o si adu-o la noua mea cantina.
Ia liftul cel nou. Nimeni nu te poate vedea.
Absolut nimeni n-o sa stie.
- Pot fi tacut ca un mormant. - Stiu asta. Esti foarte discret.
Ce mai vrei? Nu ti-am spus sa nu ma deranjezi?
- Dar dle director general... - Niciun dar. Pleaca de aici.
Norbert?
Unde esti, Norbert?
Asteapta aici.
Puteti sa opriti orchestra un moment? Daca nu gresesc, lipseste cineva.
- Ce s-a intamplat? - Cineva a cazut in lift.
- Prieteni, se pare ca e un accident tragic... - Accident. Nu stiu nimic despre asta.
Liniste.
Tin situatia sub control.
Toata lumea la perete. Mainile la ceafa.
Daca misca cineva, il impusc.
Si iata ca am ajuns la finele emisiunii.
A fost una din cele mai frumoase serate a sezonului. Dau legatura cu studioul.
Si dumneata, gura neferecata. La perete.
- Ce l-a apucat? - Se pare ca a avut loc un accident.
Datorita unui accident, a unui foarte trist accident...
va trebui sa lucram de acum inainte, fara dl director general.
Sunt sigur ca el ne priveste si ne asculta, de acolo de sus.
Va regreta ca nu va putea sa ne spuna chiar el...
ce inseamna moartea lui pentru angajatii din societate.
Prietenul nostru Beaumanoir va profita de fiecare ocazie sa afirme...
ca director general adjunct.
Locul sau va fi luat de Frépillon, care a fost instruit pentru aceasta pozitie.
Brossard, intotdeauna devotat si eficient, va merge la primul etaj.
Paul Martin face acum parte din conducere.
si va trece peste pozitia pe care o are viitorul sau socru.
E ciudat sa fiu aici cu tine. Stii ce demonstreaza asta?
Asta demostreaza ca aceasta crima nu a afectat munca. Draga...
30 de ani de munca fortata, 40 de ani daca tine mai mult.
Casatoria e o pedeapsa. Eu am fost pedepsit deja 20 de ani.
M-am insurat in '42 deoarece am capatat un costum de lana si pantofi de piele.
Pretul ca sa arati bine.
Vreau sa vorbim numai noi doi.
Trei inseamna aglomeratie. Pleaca!
Sunt scrisori anonime tiparite, pe biroul sefului tau.
Pentru Baudu asta e ca si cum ar fi semnate. Vor cadea capete.
- Ce v-a apucat? - Asta e o cercetare.
N-a fost batuta aici.
Inchisoare pe viata si 20 de ani pentru complicitate.
Vreau sa stiu pe ce masina a fost batuta asta.
Ai sa descoperi. E jobul tau. Daca poti sa-l numesti asa.
- Dl inspector a intrebat civilizat. - Am fost bine educat.
Dar nu ma lasati sa va calc pe nervi.
Vreau sa stiu pe ce masina a fost tiparita scrisoarea asta.
Dle Martin, esti destept. Uite.
Litera C este neclara. Uite-te la cuvantul "coarne". Asta e un indiciu.
- Copiile, sefule. - Sa ne uitam.
Masina lui Frépillon.
Masina lui Beaumanoir.
Masina lui Dalayrac. Asta e.
Dalayrac a facut-o. Este masina lui.
Nu sunteti cam pripit?
Cand trebuie sa cada capete, nimic nu este in pripa.
Ia pedeapsa cu moartea. A supravietuit multor greseli.
E limpede:
Dalayraca a trimis o scrisoare anonima si a sarit pe fereastra sefului.
Deoarece era un om sensibil. N-as fi procedat la fel.
Nu vreau sa par arogant, dle sef...
dar poate altcineva s-a folosit de masina lui.
Asta nu e aroganta. Asta e o prostie.
Care e logica, deoarece nu esti inspector.
Urmeaza teoria Dalayrac ca mine:
'Ei vor crede ca ucigasul nu a tiparit scrisoarea pe masina lui.'
Deci, ucigasul si-a tiparit scrisoarea pe propria lui masina.
Ucigasul crede ca eu imi inchipui...
ca ucigasul nu a folosit masina lui.
Concluzia: ucigasul a tiparit scrisoarea pe propria lui masina.
Are ghinion pentru ca eu conduc ancheta.
Dl Dalayrac vrea sa se retraga din motive personale.
Din cauza unor documente neobisnuite...
retragerea sa a fost acceptata imediat.
Eu, deci, ii zic bun venit preitenului meu bun, Paul Martin...
in scaunul care abia a fost folosit de Brossard...
si astfel el n-o sa mai devina secretar general.
Dl Frépillon s-a urcat in varful ierarhiei companiei noastre.
El va deveni director general adjunct.
Puterea e fascinanta.
Il inteleg pe Caesar.
- Si eu puteam sa ma retrag. - Iar drumul este deschis.
Nu pune soarta la incercare, draga.
Trebuie sa fii atenta cu etajele superioare.
Lasa fereastra inchisa. Aici e locul unde Beaumanoir a facut infectie in gat.
Ma duc la Paul. Am vazut o secretara stil Louis XV.
Putem sa ne permitem acum.
Secretar General Adjunct
Niciodata n-am crezut ca vom ajunge asa departe.
Acele copii trebuie date inapoi inspectorului.
Isi cunoaste meseria si este energic. Imi place ener...
La ce te uiti?
Esti asa de ipocrit.
'esti cu adevarat regele incornoratilor.'
'esti cu a-de-va-rat regele incornoratilor.'
Cu un E.
Foarte intelept sa dactilografiezi pe masina lui Dalayrac.
- Imi cer scuze. - Nu e nevoie.
Dar spui lucruri nesabuite. Daca te-ar auzi...
Imi cer scuze daca am gandit ca esti un biet ratat.
Ai ascuns-o bine.
'Da, dle director general. La dispozitia dvs.'
Si asta a fost sfarsitul pentru dl director general.
- Esti un erou. - Ajunge. Taci din gura.
Micul meu secretar general. Marele meu erou. Spune-mi.
- Sa spun ce? - Nu fi asa modest.
Cum ai facut? Pun pariu ca ai fost mare. Cu pieptul gol, acoperit de sange.
Cum i-ai omorat pe ceilalti? Ceilalti de care nu stiu.
Asta nu a fost doar prima oara, nu? Ar fi prea frumos, prea la tinta.
- Ai innebunit? - Nebuna dupa tine. Mai mult ca oricand.
Weidman al meu, Ravache al meu, Barba Albastra al meu.
Sunt aici ca sa vorbesc cu tine despre o secretara. Dar vad ca ai deja una.
Poti sa-mi spui "domnisoara" de-acum inainte. Doamnei ii va place asa.
- Esti fericita acum? - Acum te am numai pentru mine.
Cand ma gandesc ce-am facut...
pentru o atmosfera de familie si pentru un fiu bine educat.
Acum poti sa economisesti bani. Nu mai e nunta, nu mai e copil.
Solange, n-ai facut nimic rau, nu-i asa?
- Ba da, am facut. - Ce, cand?
- Am mintit. Nu astept pe nimeni. - Nici eu.
Nu exista micutul Paul. Am spus asa ca sa-ti fac in necaz. Eram geloasa.
Dar acum, ca tot avem bani si ar putea merge la scoala... imi pare rau.
- Pariez ca ar fi exact ca tine. - Secretar general?
Asasin, asasin, asasin.
L-am prins pe criminal. N-a fost accident. Medalia o dovedeste.
Totul este foarte limpede.
Amprente pe obiect. Obiectul la locul crimei.
Oamenii au fost decapitati pentru mai putin.
- Pe cine am decapitat? - Beaumanoir, asta-i clar.
Intarzierea sotului arata ca acest teribil Beaumanoir...
a efectuat-o impreuna cu abominabila doamna Charolais.
S-a descoperit ca Beaumanoir l-a ucis pe retardat.
Cu exceptia lui Baudu care soseste intr-un final.
A dedus si a concluzionat, iar ghilotina cade.
Ce ziceti de asta? Politia inteligenta si-a facut datoria?
- A marturisit Beaumanoir? - Asta ar fi ceva.
Nicio marturisire a lui Baudu? I-ar pasa lui Baudu?
Apoi Baudu trebuie sa foloseasca tot ce are. Si va folosi.
'Jawohl, doktor Kranz. Da drumul la apa fierbinte.'
Dupa ce o sa ma duc la el, nu mai ramane nimic din Beaumanoir.
Va ramane o biata bestie, monstrul perfect.
Cel care a ucis directorii.
Abel, Marc-Antoine, Contele de Enghien. Si pe bietul presedinte Doumer.
O sa-i ofer o tigara pe care i-o voi aprinde chiar eu.
Asa e Baudu. Foarte disciplinat, dar generos deopotriva.
Asa va fi cand voi pune mana pe el.
Chiar daca ei au reusit oarecum neobisnuit si rapid...
promotiile voastre tot merita felicitari sincere...
din partea noului vostru director general.
Dar din cauza crimei, arestarile care se fac...
in sanul companiei noastre...
mentinem o serioasa confruntare...
in timp ce urcam pe scara ierarhica.
Nu ne vom uita indatoririle.
Deplangem moartea marelui nostru Charolais...
a carui deviza 'mai sus si mai bine' are o semnificatie diferita.
- Asta cred ca te afecteaza. - Eram pregatit pentru asta.
- Te temeai? - De ce?
Cu o constiinta limpede si un spirit tanar, nu avem nevoie de superstitii.
Domnisoara Andréa, te rog sa-mi spui si mie cand pleci.
- Buna Martin, tu aici? - Vroiam sa va felicit, domnule.
- Meritati din plin. - Si tu, dle secretar general.
- Ti-e rau? - Stomacul.
- La varsta ta? - Am un inceput de ulcer.
Eu l-am inlocuit. Esti foarte simpatic.
'Cu complimente de la ambasada britanica.'
Escrocule. Escroc mic. Te-am prins acolo, nu-i asa?
Fumezi trabucurile sefului? Ti-e teama?
- Nu stiam ca erati acolo. - Sunt peste tot.
- Da-mi un trabuc. - Nu, n-o deschide.
Nu esti foarte generos. Mi-am fumat ultimul trabuc intr-un buncar.
M-am intalnit cu prefectul politiei. Escrocii sunt prinsi pe banda.
- Asteapta, Marinette. - Dle Martin, la care etaj?
Unde e dl Martin? Sunt tatal lui.
- La ce etaj este? - Nu stiu, domnule...
Ce se intampla? Ajutor, explodeaza compania!
Stingatoarele nu functioneaza.
Nu intrati in panica.
El e? Asta e Frépillon? Unde e noul director general?
- Care? - Brossard.
Un etaj mai jos.
Stop. Unde va duceti?
- Ce va pasa? - Situatie de urgenta. Articolul 13.
- Dl director general. - Nu sunt aici.
Trebuie sa participati la sedinta de omagiere a lui Charolais...
si sa ma numiti secretar general.
Asa se procedeaza mereu.
Deschide. Deschide sau daram cladirea.
Biroul. Impusc pe oricine misca. Articolul 16.
Dle director general, putina demnitate. Asta e ziua mea cea mare.
Nu pierde aceasta ocazie.
Nu vreau sa merg sus. Asta e o scena de dezastru. E poarta iadului.
Gandeste-te ce mandra ar fi dna Brossard.
- Si domnisoara Brossard. - Inca nu e vaduva si nu are nici un orfan. Nu inca.
Ochi rosii, maini verzi, o vrajitoare cu ochi verzi.
Nu, dle ministru. Ala e un fotoliu care se basculeaza.
O masa instabila, un trabuc capcana...
Nu sunt director general. Imi dau demisia.
Sunt un om obisnuit. Nu-mi faceti una ca asta.
Mai bine merg la Curtea Martiala. Nu vreau sa merg pe front.
Sunt un baiat bun. Citesc Le Figaro.
Domnisoara, nu ma trimite in camera aia de cosmar. Accept orice pedeapsa.
Sunt inca tanar. Am dreptul sa traiesc. Mama.
Asa ca si-a dat demisia. Sunt acum noul director general adjunct.
Dle Martin, Dle director. Sedinta.
- Este Martin director general acum? - De 15 secunde. Destul de mult.
- Este un prieten. O sa-l chem. - Bine, astept sus.
Stii cine e director general?
- Frépillon. - E mort.
- Brossard. - E nebun.
Vorbesc cu el inauntru. Uitati-va la asta.
E mare. Face spume la gura si spune vrute si nevrute.
E fantastic. Scoate fum si face zgomot.
Este iunie '40, Dunqueque...
Nu-l mai aud.
A cazut cu tot cu balcon.
Aha, de aici venea zgomotul ala de ferastrau.
Continui sa ma surprinzi. Pana unde se va merge?
- Dl director general e aici? - Nu doreste sa fie deranjat.
Ce ziceti, domnilor?
Va vine sa aplaudati, dle Michelot?
Grozav, dle director general...
Dumneavoastra ce credeti, dle Tuile?
E greu de spus.
Tinere, desi nu faci parte din conducere, am putea stii opinia ta?
Gandesc ceea ce ganditi si dvs, dle director general.
- Cum te numesti? - Lambert. Lucrez la parter.
Gandeam la fel.
Puteti pleca.
Am spus ca puteti pleca.
Vreau sa va intreb ceva, dle director general.
Te insori luna viitoare?
Da. Dl Machepron nu e aici datorita imprejurarilor tragice.
S-a pensionat devreme.
Asa ca, am vrut sa va intreb daca puteti sa asigurati...
O declaratie privind viitoarea dvs promovare.
- O sa ma mai gandesc la asta. Bine. - Multumesc, dle director general.
Un tanar imbracat in negru sta chiar langa mine.
Arata exact ca mine.
Draga, o dictare.
Trimite aceasta scrisoare orice mi s-ar intampla in urmatoarele saptamani.
- 'Stimate Domnule Procuror al Republicii...' - Ce?
'Stimate Domnule Procuror al Republicii.
Cand am aflat ca nu mai am mult de trait...
si vrand sa am o constiinta curata...
conform traditiilor din frumoasa noastra tara...
vreau sa va aduc la cunostinta unele fapte.
In mai, anul trecut, directorul general...'
SFARSIT