OMUL - ORCHESTRA
Ce-ti pasa daca sunt primul? Vreau eu sa fiu primul...
- Si eu. - Cum?
Am spus "si eu". Vreau sa fiu primul.
Dar, domnule, sunt pe strada mea
si am dreptul sa fiu primul. Nu sunteti pe strada dv, nu?
Nu.
Atunci, duceti-va. Asa o sa puteti fi primul.
Aveti dreptate.
- Asa, am putea fi primii amandoi. - Bine.
Nu va miscati! Nu plecati decat dupa mine, mult dupa.
Liniste! O luam de la capat!
- Nu, s-a terminat cu baletul asta. - Dar repeta de o luna.
- Nu-mi pasa! - Plecati.
Nu, ramaneti.
Buna ziua, unchiule. Cum te simti?
Nu avem timp. Telepatia. Ce gandesc?
Dar e minunat ceea ce ganditi!
Nu, dar auzi ce gandesc? Asculta! Hai, 3, 4!
Te rog...
Aia intotdeauna palavrageste.
Si ailalta! La locurile voastre!
Terminati!
Domnisoarelor, fiti atente! Ascultati! Elisabeth, tine-ti gura!
5, 6, 7...
N-a fost rau. O luam de la capat imediat.
Hai, domnisoarelor, mai repede! 5, 6, 7...
A fost bine. A fost ceva mai moale.
Cat suntem inca incalziti, o luam de la capat. Hai! 5, 6, 7...
A fost foarte bine. Nu sunteti obosite?
Bine. O sa ne odihnim un pic. Hai, in picioare! Reluam totul!
5, 6, 7...
- Nu! - Cum?
- Am spus nu. - Dar de ce?
- Pentru ca sunt obosita. - Nu se poate!
Nu e adevarat. Nu esti obosita.
Nu e adevarat.
Ba e adevarat. Sunt obosita si vreau o pauza.
- Dar nu asta e motivul real. - Asta e motivul real.
Ba nu. Care e adevaratul motiv?
Motivul e ca vreau sa ma casatoresc.
- Ce-a spus? - O sa se casatoreasca.
- O sa te casatoresti? - Da.
- De ce? - Pentru ca il iubesc.
Nu poti, nu ai dreptul.
Stiu ca e o problema. Am semnat un contract. Ce facem?
- Imi pare foarte rau. La revedere! - Si mie. Pa!
Dar, dle Evans, inainte de turneu... E o catastrofa!
Trebuie sa gasim o inlocuitoare.
Nu-mi sterge capul, mai lasa-l putin.
AUDITIE PENTRU DANSATOARE
- Porneste muzica, te rog! - Bine.
Domnisoara, un opt.
Ajunge!
Urmatoarea! Multumesc.
Domnisoara...
Domnisoara, un opt. Chris!
Stop!
Bine. Nu e rau. Puteti pleca.
Ce parere ai?
Nu, are dreptate.
N-a fost rau deloc. A fost foarte bine.
Urmatoarea, va rog.
Ce-i asta? Nu vreau asa ceva. Puteti pleca.
Du-te! Cine a adus-o pe asta?
Domnisoara, un opt.
Chris, opreste, te rog.
- Cum se numeste? - Cum?
- Cine? - Ajunge. Cum te numesti?
Hendrick Chimelpenwick.
- Notezi? Scrie! - Unde?
Mai fa asta o data!
- Ati vazut cum danseaza? - Da.
- Ati vazut cum trebuie facut? - Nu.
Nu ati vazut-o! Eu am vazut-o aici! Data viitoare, fiti mai atente! Telepatia!
N-a fost rau. Cu cine ai lucrat inainte?
La Roma, cu Andriev.
- Oh lala. Si apoi? - La Madrid, cu Barabanof.
Bietul batran! Mai traieste? Si apoi?
- La Londra, cu Nevaleski. - Nevaleski? Traiesc toti...
E clasic. Esti angajata.
Dar atentie! Aici nu exista barbati sau casatorie! Nu exista nimic!
E ca la manastire. Inlocuiesti o dansatoare care voia sa se marite.
- De acord? - Da, domnule.
Acum, sa trecem la treaba!
EVAN-EVANS, PROPRIETATE PRIVATA INTERZIS BARBATILOR
Domnisoarelor, nu uitati: daca va abordeaza un barbat,
fara cuvinte, fara palavrageala. Ripostati imediat.
Philipe, demonstratia!
Endrika, fii atenta ce fac. Eu sunt tu.
Philippe e barbatul care vrea... Hai!
Domnisoara...
Ai vazut, Endrika? E randul tau. Philippe, in picioare!
In picioare!
Domnisoara...
Foarte bine.
E mai bine.
Domnisoara...
Foarte bine!
In picioare! Hai, Philippe!
Philippe...
50!
- Nu pe acolo, Lili. Pe acolo. - Pe unde?
Scoateti ochelarii. Priveste! E acolo.
- 50,200... - Foarte bine.
49...
50,100...
- 48. - E foarte bine.
52,500...
Mai repede! Se pierde grasimea...
50...
Ce se intampla? Nu aud nimic. Ce e?
- Nu mai merge? - Ba da.
- Cat are? - ...45.
E foarte bine.
Nu, n-are rost. Du-te imediat acolo.
Chris, serveste-i cina dlui Philippe, te rog.
E bun?
Nu-ti sta bine boneta... E mai bine.
Draga mea Francoise! Fara tine, n-as reusi sa pastrez disciplina.
- Multumesc, dle Evans. - Morcovi, niste andive, o rosie mica...
Nu, prea mult!
Nu te mai trage de nas! O sa ai un nas asa!
Farfuria! Ajunge!
Leilla...Ce e?
Unde e orezul?
Jeleu de gutui.
Nu, nu-i nimic. Pune-ti ochelarii, o sa ma recunosti.
Farfuria ta...
Nu, nu te uita! N-o sa vezi nimic. Recunoaste dupa gust. E bun.
Farfuria ta.
Nu, te-ai vindecat, nu mai ai nevoie de orez.
Farfuria...
Farfuria.
- Dle Evans, sunteti multumit de mine? - Sunt foarte multumit de tine.
- Dansez mai bine acum? - Mult mai bine, Endrika.
- Cu dv, am facut multe progrese. - E dragut ca spui asta...
- Pot sa iau putin orez? - Desigur, scumpa mea.
Da-mi farfuria.
- Inca putin, va rog. - Da, micuta mea.
- Putin jeleu de gutui? - Da.
Multumesc.
- Te simti mai bine acum? - Da, domnule.
- Te-ai vindecat? - Da, domnule.
O sa iei, oricum, medicamentul. In fata mea!
- Cum te simti? - Bine, multumesc.
Mai bine? O sa-l iei si tu. Imediat!
Inainte de culcare, o sa va spun povestea lupului si a mielului.
Da!
Nu te mai trage de nas! Ti-am zis ca o sa se faca asa!
- Continui? - Da!
Ce se va intampla apoi?
- Se vor casatori?! - Du-te la culcare!
N-ai inteles nimic. La culcare!
Dansul inseamna viata... Ce-mi place sa dansez!
Atentie la barbati!
Dansul...Atentie la barbati!
Sunt barbati! Atentie! Sunt acolo...
Philippe!
- Cine e? - Eu. Deschide!
- Nu, nu sunteti dv. - Ti-am spus ca sunt eu!
- Dovediti-mi. - Dar cum sa-ti dovedesc?
Cantati-mi melodia din ultimul balet!
Hai, deschide!
E capul lui Francoise.
Nu. E falsul cap al lui Francoise. Deschide-mi!
- A plecat. Nu mai e in camera ei! - Ce?
Imbraca-te. Sa mergem!
Nu trebuie sa ne vada.
O sa ne ascundem in spatele autobuzului.
Nu-i nimic. Hai!
- Cum adica? Si asta? - Asta nu-i nimic.
- Nu-i nimic? Si eu? N-am nimic? - Nu, nimic.
- Nici el n-are nimic? - Nu, n-am nimic.
Nu vreti sa va duc la garaj?
Dar merge foarte bine. Tu nu ma lasi sa plec.
Adica eu...Va rog sa ma scuzati, domnule.
Nu plecati, domnisoara! Plecam imediat.
- Nu, multumesc. E aproape. - Bine.
Ce tanar frumos! E o aparitie.
O sa va prezint prietenilor mei. Veniti!
Ce incapatanat e!
Dar nu plecati...E timid. Ce prost e!
Trebuie sa iei o decizie, Francoise. Vrei sa te mariti cu mine?
Mai lasa-ma sa ma gandesc putin.
Dar plec peste doua zile. Trebuie sa-mi dai un raspuns inainte.
Da, dar e vorba de Evans, de turneu, de balet...
- Nu e asa de simplu. - Da, inteleg.
- Bine, mai astept doua zile. - Iti telefonez peste doua zile.
- Sper ca vei spune da. - Si eu.
Philippe...
- Nu, eu sunt! - Ce e?
Ne-am facut sange rau pentru nimic.
Ne-am facut sange rau pentru nimic. Credeam ca Francoise ne va parasi.
Dar nu e asa.
- Stii despre ce au vorbit? - Nu.
- Despre tine. - Despre mine?
N-au vorbit decat despre tine. Am auzit din intamplare,
cand am trecut pe langa hublou.
Ea ii spunea: "Sunt indragostita de Philippe,"
"dar nu indraznesc sa-i spun."
- Nu se poate. - Ba da.
Apoi, am auzit ce ii raspundea el:
"Trebuie sa-i spui, nu-ti strica viata."
- Nu se poate... - Au vorbit despre asta toata noaptea.
Timp de patru ore. Tot treceam pe acolo. Am auzit totul.
- Ce zici de asta? - E incredibil.
Pot conta pe tine, nu? Nu sufli o vorba. Daca vine aici, iesi.
Nu te vei mai gandi la ea. Am cuvantul tau?
- Da. - Stai sa ma uit la ceva.
- Pot sa contez pe tine? - Da.
Pot conta pe tine? O sa fie foarte bine.
Ca sa vezi!
Nu se poate!
- Francoise, am... - Ce ai?
Am scris un cantec pentru tine. Pot sa ti-l cant?
- In camera mea, in seara asta. - In seara asta?
Ca sa nu ne vada Evans, o iei prin balcon.
- Francoise, eu... - Ce ai?
Am uitat cantecul
pe care l-am scris pentru tine.
Linisteste-te, nu te chinui...
E un cantec care...
Care ce?
Atata am, m-am si am...
E incantator.
Ti-am spus atatea in cantec...
E din cauza emotiei.
Francoise, voiam sa-ti spun... Asteapta...
Mi-am amintit cuvintele cantecului meu.
Acum la ce bun?
In cantec iti spuneam...
Ca ma iubesti.
Ce se intampla? Ce faceti aici?
Si tu ce cauti in camera lui Francoise?
Linistiti-va. N-o sa ma intorc.
Dar nu...Philippe...
- Si-a batut joc de mine. - Nu, Philippe...
- M-a luat drept prost, nu? - Asteapta-ma!
Fiule, o femeie nu rade asa...de oricine.
Cine iubeste pedepseste. Urciorul nu merge...
...de multe ori la apa. Cine pleaca la plimbare pierde locul de onoare.
Am inteles.
N-ai inteles. Nu le cunosti pe femei.
- Va spun ca am inteles. - Nu.
Celelalte au venit ca sa-i joace o festa lui Francoise.
Nu voia sa arate... Femeile sunt orgolioase.
Trebuie sa vorbesti cu ea intre patru ochi.
- Dar cum? - Am o idee.
- O sa-i dai un telefon. - Un telefon?
Asa, nimeni nu va auzi nimic. Hai, du-te!
Francoise, m-am gandit mult la tine...
- Francoise? - Da, eu sunt.
- Aici Philippe. - Iar...
Trebuia sa-ti vorbesc la telefon. In fata ta, ma fastacesc.
Francoise, voiam sa-ti spun...
Philippe, inceteaza cu copilariile astea. Sunt obosita...Buna seara!
- Francoise, te iubesc! - Philippe...
Eu sunt. Ai sunat-o pe Francoise?
Am trezit-o si mi-a zis ca sunt un copil.
Dar asta e instinctul matern. E femeie. Te iubeste.
Sun-o din nou imediat.
- Sigur? - Da.
- Francoise... - Da, eu sunt.
Aici, Philippe. Stiu ca esti indragostita de mine.
- Dar femeile sunt orgolioase. - Ajunge!
- Francoise, te iubesc! - E obositor. Du-te la culcare!
- Numai la tine ma gandesc... - O sa am cosmaruri.
- Francoise, voiam sa-ti spun... - Eu n-am nimic sa-ti spun.
Nu ma mai plictisi! Gluma a durat destul.
Ca sa vezi!
Da. Aici e Francoise.
E foarte bine, e perfect.
Asta e Francoise. E...
- Dl Franco Budsoni? - Da, eu sunt.
Nu inchideti. V-o dau pe dra Francoise Martin.
- Sunt Francoise. - Scumpa mea...
- Ce surpriza placuta! - Sunt Francoise.
Da, te aud. Ma gandeam la tine...
De fapt, nu ma gandesc decat la tine. Sunt fericit sa-ti spun...
Nu am nimic sa-ti spun. Nu ma mai plictisi.
- O sa am cosmaruri. - Ce spui?
Nu am nimic sa-ti spun. Nu ma mai plictisi.
O sa am cosmaruri.
- Dar, Francoise... - Sunt Francoise.
Dar mi-ai spus...
- Seara trecuta... - Deloc.
Plangi?
- Nu te simti bine. - Ba ma simt bine.
- Francoise, te-am cerut in casatorie. - Da. Dar nu merge.
- Iti amintesti? - Nu merge!
Asteapta, iti spun acum!
E plictisitor. Du-te la culcare. Gluma a durat destul.
Francoise!
Prostul!
Ce-i asta?
Domnule director...Priviti-l! A plecat.
Ce e asta?
E Pietro, ia liftul. E deja jos.
Dv sunteti de vina. Potrivit contractului, personalul trebuia sa fie feminin.
Linistiti-va. E tatal a 14 copii.
- Ti se pare linistitor? - O sa-l duc la 3.
- Iti bati joc de mine? - La 6. Il concediez.
- Eu plec. - Nu, dle Evans.
Potrivit contractului, trebuia sa rezervati tot etajul 2.
Ce cauta aici droaga asta care canta "Rigoletto"?
E un vechi client al hotelului, care se crede Caruso.
O sa-l mut si o sa aduc o doamna mai in varsta,
care se crede Sarah Bernhardt.
- Iti bati joc de mine! - Da...Nu!
Dle Evans, o s-o dau afara si pe ea.
- Dar eu plec inainte. - Nu, dle Evans...
- Uite-l! - E Pietro.
- A trecut pe aici. - Va trece pe acolo.
Uite cate fete am aici! De ce au nevoie?
De moralitate! Fara barbati, doar femei in jurul lor mereu!
Iata o doamna.
E draguta.
- Ce mare e! - Asa e...
- Cine e autorul? - Eu.
- Adevarat? - Da.
Asa e, arata ca dv...
Fetelor, veniti repede. Veniti sa vedeti!
Domnul a facut asta.
- E frumoasa, nu? - Da.
Maicutele mele...Ce e asta? Sunt maicute!
- Ce a zis? - Hai, maicutelor!
Hai! Ce-i asta?
Buna ziua!
Dragul meu...
Ti-am scris sa vii sa iei copilul, pentru ca sotul meu e foarte nervos.
Bietul de el...Nu mai suporta nebunia de la oras.
Il duc la mama, in Sardinia, si trebuie sa iei imediat copilul.
Imediat? Nu pot sa-l iau imediat. Trebuie sa gasesc alta doica.
- Si atunci, cand? - Maine.
- Da, multumesc.
La Roma am inceput sa muncesc. Apoi l-am cunoscut pe baiatul asta.
- Apoi...Nu e usor de spus... - Oricum, e usor de ghicit.
Pun pariu ca a plecat.
Ma intreb daca Evans nu are dreptate, cand vorbeste despre barbati.
Iti dai seama ce-ar fi, daca ar afla asta?
Si maine trebuie sa iau copilul...
Trebuie sa-l tii cateva zile cu tine, pana gasesti alta doica.
Cred ca am o idee. O sa-l ducem in camera lui Evans.
Buna dimineata, dle Evans! Cum va simtiti, in dimineata asta?
Obosit. Sunt obosit... Canta ca pasarile.
E mai bine acum.
Repede! Evans e aici.
"Domnule, am fost sedusa de nepotul dv. la Roma."
"Va incredintez fericirea baietelului nostru."
"Doar dv puteti sa-l salvati de mizerie."
Nepotul...Ticalosul! Philippe!
- Nu intra! Ce e? - Ceaiul dv.
- Ce e? - Ceaiul dv.
Lasa-ma in pace. Stai aici! Fa ca pasarile!
Fluiera! ...Da, multumesc.
Taci...
Gata...Nu mai plange! O sa-l sun pe tatal tau.
Philipe, te rog sa vii! Nu, nu-i nimic.
Taci. Gata...
O sa-l vezi pe tata. Ce frumos e!
Tu esti, Philipe? Intra!
- Ce-i asta? - E un bebelus.
- O fetita? - Nu, un baietel.
- E fiul tau. - Fiul meu!
E fiul tau. Ia-l! Uite, citeste asta!
E adevarat?
E adevarat sau nu? Deci e adevarat. Da-mi-l. Vino aici...
Sa-ti abandonezi copilul... Stii ce risti?
Stii? Risti sa fii inchis. Cum ai putut sa faci asta?
Nu e prea greu...
Iti bati joc de mine? Nu-ti bate joc de mine! Cum ai facut asta? Te ascult.
In timpul ultimului turneu, am cunoscut o fata, la Roma.
- Ce ingrozitor! - O siciliana...
O siciliana! Dar nu te gandesti si la mine?
- Nu te-ai gandit la mine? - In acele momente, nu prea mult.
- Daca se afla, cum o sa par eu? - Si eu?
Tu? Tu o sa pari un ticalos, pentru ca asta si esti.
Iar eu voi ajunge in mizerie, voi fi dezonorat, ruinat...
Oricum, nu trebuie sa afle fetele. Altfel, s-a zis cu morala aici.
Trebuie sa pastram secretul. O sa tinem copilul aici,
pana ii gasim mama.
- Mama? - Da.
- De ce? - Pentru ca o sa te insori cu ea.
- Vreti sa ma insor cu ea? - Da si o sa-ti repari...
- Nu! - O sa-ti repari greseala. Lasa mana!
Miroase urat... Trebuie sa cumparam scutece, olite, biberoane...
Opreste telefonul, sa nu fie deranjat.
Nu sunt aici.
Dle director, iata cheia mea. Sa nu urce nimeni,
patul si camera sunt in ordine.
- Va multumesc! - Ce ma doare capul!
- Nu are nimic. Domnule... - Ma doare.
- Va doare capul? - E un mincinos. A facut...
- O sa va povestesc alta data. - Cred ca mi-e rau.
Crede ca ii e rau. Sa va asezati.
- Unde? - Acolo?
Acolo, nu conteaza unde... Dle director...
Nu, nu acolo. Acolo.
Sa incercam...
As fi vrut sa... Ce aveti? Nu va simtiti bine?
- Nu, nu-i nimic. - Daca va e rau...
- Va e rau? - Nu, n-am nimic.
- O indispozitie? - Nu.
Ba da, va e rau. Dle director, as dori o olita.
- O ce? - Nu va bateti joc de mine!
- O ce? - O olita.
- Dar aveti tot ce va trebuie. - Stiu!
Totul functioneaza foarte bine, dar am nevoie de o olita.
Una mica. Am nevoie de o olita.
- Ce marime? - Cam asa.
- E mica. - Da, e mica, dar o vreau.
- E pentru dv? - Da, e pentru mine.
Ca sa ma asez pe ea. Am chef sa ma asez pe o olita.
Peste o jumatate de ora!
Bun venit la Evan-Evans!
Cand Evan-Evans nu e acasa, toti soarecii joaca pe masa.
Cand Evan-Evans nu e acasa, intram si noi in dans.
1, 2, 3! Trebuie sa numarati si sa dansati.
Nu trebuie sa va distrati niciodata. Munciti tot timpul.
Tot timpul sa cantam si sa dansam,
niciodata sa ne amuzam. Sa ne lase!
Nu vrem sa mai numaram si sa dansam. Traiasca libertatea!
Cand Evan-Evans nu e acasa, soarecii joaca pe masa.
Cand Evan-Evans nu e acasa, intram si noi in dans.
- Nu am fost sunat? - Nu, n-a sunat nimeni.
- Aveti olita? - Olita?
Da, o am. O sa v-o trimit in camera.
Nu, ma grabesc, o iau eu. Ma grabesc. Repede!
- Nu e buna? - Nu aveti mai mici?
Nu, e forma standard.
O sa ma descurc singur. Va fi mai greu, dar o sa ma descurc..
Asa, gata...
Vino aici, o sa te cantarim.
Are 4 kg. Foarte bine.
Asta e! Am gasit adresa sicilienei.
Unde? Sa mergem!
Am uitat sa opresc telefonul. Asteapta-ma aici.
A plecat.
Philipe, vino!
- A disparut copilul. - Ce?
- E aici. - Dar nu era aici.
- E aici. - Cand eram aici, nu era aici.
- Noi suntem aici. - Da.
- El e aici. E aici sau nu? - Da, e.
Ati crezut ca nu e aici, dar era aici.
- Pentru ca e aici. - Nu, era.
- Sunteti sigur? - Nu, era aici, imi amintesc.
Aici e...
- Cine e? - Eu sunt.
- Care eu? - Un prieten.
Pofta buna!
- Cum? - Cine e?
Nu eu, el.
- El e, tata! - Ea e...
- Nu el, celalalt. - Nu. O sa se rezolve totul.
Da? Un moment...
- Asta e copilul. - Nu, e fiica mea!
Sange!
Totul e in regula. O sa fie foarte bine.
- Sange! - Multumesc. Totul va fi bine.
Acum avem doi.
- Cum se numeste mama lui Joseph? - Joseph?
- Joseph, baietelul. - Dar nu-l cheama Joseph.
Nu-mi pasa, eu ii spun Joseph. Cum se numeste mama lui Joseph?
Uita-te in ochii mei! Cine e mama baietelului? Te ascult.
- Camerista marchizului De Rostoli. - Camerista marchizului De Rostoli?
Acum o sa mergem la hotel si o sa punem fetita langa fratele sau.
- Apoi o sa ma ocup de baron. - Marchiz.
De-aia nu mai pot eu!
Philippe, pregateste o baie la 37 de grade, pentru siciliana.
Da, unchiule.
Cand faci la, la, la, la, gandeste-te la consecinte.
Totul e bine si frumos, dar viata e ceva serios.
Erau asa frumoase, incat n-am putut sa rezist.
Vedeam in ele frumusetea.
Cand faci la, la, la, la, gandeste-te la consecinte.
Totul e bine si frumos, dar viata e ceva serios.
In sufletele lor, gaseam adevarul.
Cum sa ma gandesc, cand eram asa de fericit?
Cand faci la, la, la, la, gandeste-te la consecinte.
Treaba mare, biberonul, leagane si carucioare,
treaba mica si olite...
Olite!
Acum trebuie sa gasim doua doici. Tu o sa te ocupi de asta.
- Eu? Dar cum o sa fac? - Nu-mi pasa, te descurci tu.
Intre timp, o sa-l gasesc pe marchizul De Rostoli
si o sa ne intelegem. Camerista nu trebuie sa profite de situatie.
Buna ziua!
Dle marchiz, a trecut un an si jumatate, adica au trecut 18 luni.
- Cum? - De doua ori 9 luni.
Cum?
- Nepotul meu si camerista dv... - Nu inteleg.
A aparut un bebelus.
- Un bebelus? - Da.
- Iesiti, domnule! - Nu...
Intentiile nepotului meu sunt foarte onorabile.
Domnule, sunteti un mojic!
Suntem dispusi sa mergem pana la casatorie...
Nu se poate, pentru ca e deja maritata. Cu mine!
- Camerista dv? - Da, domnule.
- Si nu a avut niciodata copii. - Sunt tulburat, dna marchiza.
Nu e ea. Ea a venit ieri.
- Baiatul nepotului meu... - Iesiti, domnule!
Dle marchiz, atunci al cui e baietelul nepotului meu?
Ascultati...O sa... O sa fie bine. Dle marchiz...
1, 2, 3, 4
5, 6, 7, 8!
Cam moale. Putin mai energic.
Repetam a doua miscare, cat va asteptam.
- Cum? - Repetam a doua miscare.
- Foarte bine. Philippe nu e aici? - Nu, nu inca.
- Ce facem? - Luati primul biberon...
E in regula?
- Da. Am gasit doua doici. - Foarte bine.
- Eu tocmai am vorbit cu marchizul. - Si?
- E casatorit. - Cu cine?
- Cu camerista! - A mea?
Nu. A lui. Da, e a ta. E adevarat.
- Dar baietelul? - Nu mai e nici un baietel.
- Cum adica? - Nu e al ei.
- Al cui? - Al cameristei.
- E al tau, dar e al alteia. - Nu se poate!
N-am mai cunoscut alta. Iti jur.
- Juri pe cei doi copii ai tai? - Da!
Atunci nu mai stiu nimic, nu mai inteleg nimic.
Imi vreau fiica inapoi!
- Baietelul meu a disparut! - Fiul dv...
Bebelusul meu a disparut.
- A disparut un copil... - Fiica mea...
- De ce nu anuntati politia? - Politia!
- Dar e simplu, dle comisar. - Credeti?
- Intelegeti bine frantuzeste? - Da.
Credeam ca baietelul nepotului meu era fiul sicilienei.
- Dar era o fetita. - Siciliana era o fetita?
Nu, baietelul.
- Baietelul era o fetita? - Nu. Nu intelege.
Inteleg foarte bine.
Cei doi erau ai mei, dle comisar.
Nu vorbiti amandoi odata! Vorbiti pe rand. Hai!
- Baietelul nu era copilul sicilienei. - Da...
- Dar era fiul nepotului meu. - Da, inteleg foarte bine.
- Dar fetita era fiica bonei. - A bonei?
- Dna marchiza era... - Desugur.
Nu, nu se spune "desugur", ci "desigur".
Da, multamesc.
Ce cautau copiii in tobe?
- Cautam doua doici. - Doici...
- Da, doici. - Ce vreti sa spuneti cu asta?
Inteleg...Vreti sa-l pacaliti pe comisar.
Daca nu iese bine, riscati inchisoarea.
Buneinteles.
Multamesc.
- Si ala? - O sa se casatoreasca.
Da, o sa ma casatoresc. O sa ne casatorim.
Hai!
Acum o sa lucram toti trei.
SFARSIT