CAPITANUL FRACASSE
Traducerea si adaptarea dupa coloana sonora a filmului: George Ungureanu.
- Din nou, pui capcane? Ti-am spus ca e interzis.
- Sunt iepuri buni, domnule, doar pentru cina.
- Ai putea cumpara de pe piata.
De ce, domnule? Costa o gramada de bani.
Ce faci? Nu vreau sa-i omor.
Ii pastrez, sunt deja morti n-are rost sa-i arunc.
Au blana buna. Poate fac o patura.
Nu ma ispiti fara sa-mi fie foame. Haide, haide, arunca-i!
Du-te acasa! Ma intorc peste o ora.
Ascultati-ma, domnule. Cu trufé va fi minunat.
Prieteni, o vom face. Vom avea vanat salbatic si cerbi sa vanam.
Sa mergem!
Ajutor! Ajutor!
Ajutati-ma!
Ajutor!
Ajutor! Opreste-te!
Ajutati-ma!
Ajutor!
Oh, sunt salvata!
Scuzati-ma, am crezut ca e sotul meu.
E o onoare. - Da. Poate fi.
Edward, da-i o punga de bani. O merita pe deplin.
Doamna, cred ca un domn nu va accepta aceasta recompensa.
De ce? - Pentru ca salvatorul tau
este baronul Sigognac. Sotia mea, marchiza de Bruer.
Baroane... iertati-mi necuviinta, dar sunteti imbracat...
cred... ca un simplu vanator.
Asta a fost ultima mea vanatoare din acest an, doamna,
Chiar acum am prins un braconier si i-am luat prada.
Sunt foarte fericit sa va vad zambind. Multumesc, doamna, eu ma simt obligat.
La revedere, marchize. - La revedere, baroane.
Si... succes la braconaj.
Tinere, e vreun han prin apropiere?
Nu, e la 10 kilometri de aici.
Ei bine, copii mei, ce sa fac,
vom dormi sub cerul instelat! - E frig.
Nu se va face nici o repetitie. - Sunteti comedianti?
Da, prietenul meu, unul dintre cei mai buni din Provence.
Dar astazi numele meu nu se stie prea bine.
Numele meu este Irod, sunt directorul trupei.
Iertati-ma, traiesc ca un salbatic. - Sa nu-ti para rau.
Pe cine servesti, baiatul meu? - Eu pe nimeni, eu sunt baronul Sigognac.
Si eu sunt regele Henry, sau Printul Danemarcei, alegeti dumneavoastra.
Poate sunt baroni fara noroc ca artistii, domnule, sau mai putin cunoscuti decat artistii ca dumneavoastra.
Dar pentru nimic nu voi permite sa va las in astfel de conditii.
Permiteti-mi sa va ofer ospitalitatea mea.
Daca suntem de acord? Sunt oameni ca tine
uneori, chiar mai buni in lume. Deci uitam indoielile.
Unde ne inviti? - In acest castel.
Scuzati-ma, nu este necesar, traiesc foarte modest.
Se pare ca e mai mult o ruina. - Grabiti-va pana nu se prabuseste.
Ce noroc, asta seara vom avea ceva de mancare.
- Nu mancati vanat salbatic?
- Imi place, domnule. - Atunci de ce nu mancati?
- Pentru ca daca mananc, vanatul ma va face sa nu-mi joc bine rolul.
Care este rolul dumneavoastra? - Joc pe unul mic, domnule.
Artistii adevarati intra in pielea personajului lor.
Puteti ghici rolurile pe care le joaca.
Lasati-ma sa incerc.
Domnisoara joaca pe frumoasa, nu-i asa? - Da.
Bravo, joaca rolul mai bine in viata decat pe scena.
- De ce nu? - Exact. De ce nu?
- Stii sa vorbesti mai bine dintre toti. - Si dumneavoastra jucati... pe frumosul.
- Nu, domnule, indragostitul, amantul, seducatorul.
Prieten cu femeile frumoase si teroarea sotilor.
Dupa cum am inteles, nu numai pe scena. - Dumnezeule, asa e uneori.
- Si eu, pe cine joc, domnule? - Pe servitoarea vesela.
Nimic special, nu? - Ba dimpotriva,
esti atat de fermecatoare, pana cand m-am decis sa-ti spun.
Si ce spui despre mine? - Dumneavoastra sunteti gazda.
Sunteti foarte inventiv. Gazda noastra, sau doamna Leonardo...
patroana a tuturor secretelor si viciilor.
Absolut toate la un loc!
Si tu esti valetul? - Imi place logica lui Dumnezeu.
Da, domnule, eu sunt Scapin, la dispozitia dumneavoastra.
Nici foarte inteligent, nici prea prost, putin hot si un pic valet.
Dar eu nu sunt un prost! Toarna vin batranului.
Nu mai vorbi! - Sa bem in onoarea gazdei in seara asta!
Daca am cazut sub banca, pune-ma la loc.
- Si eu, domnule, ce joc? - Este greu sa gresesc,
sunteti servitoarea, dar numai in piesa.
Ei bine, totul este complet. Se stie ce joaca toata lumea.
Ma bucur ca v-am intalnit. Pentru prima data dupa mult timp... cand ma distrez.
De ce nu plecati de aici, domnule? - Da, are dreptate!
Daca as fi fost baron, in locul dumneavoastra
un minut nu as mai sta in aceasta ruina, si as pleca la Paris.
- Ce pot face acolo? - Datorii in primul rand, apoi copii.
Si dupa aia avere.
Nimeni nu isi aduce aminte de Sigognac la curte...
nu am nici bani, nici echipament, pentru a face o astfel de calatorie.
- Veniti cu noi?
O idee excelenta, poetul care facea textele a murit, ii vei lua locul.
Veti deveni un membru al trupei. Nu renuntati.
Sa apar la Paris, in acest fel?
Poetul are haine modeste, nu veti parea ridicol in fata nimanui.
Ei bine, ce decizi: e da?
- Poate. Nu stiu inca.
Opreste, Irod!
Toata noaptea m-am gandit si poezia m-a adus.
Dar ma tem ca versurile poeziei mele nu sunt prea bune.
Asta nu e important. Nimeni din teatru nu urmeaza niciodata textul. Haideti!
La revedere, batranul meu Sigognac. Port durerea si suferinta in inima.
Dupa o ora vom fi la Riberaque.
Opreste! Nu mai miscati! Banii sau viata!
Nu opuneti rezistenta! Oamenii mei va vor omori ca pe iepuri.
Feriti-va lasilor! - Foc! Trageti!
Atentie!
Meriti sa atarni in franghie, dar sunt doamnele.
El le-a cerut iertare.
Dragi calatori, iertati-mi indrazneala, sti faceti-mi o mare favoare!
Nu este un artist rau, a apreciat mascarada ta. - Ca o comedie buna.
Tine, ia-o!
Nu e nici o dreptate. Numai curajul va face sa deschideti gura.
Unde e Chiquita?
Doamna, ea nu este? Mi-a promis o esarfa.
Colierul acesta, daca vreti. - E suficient daca iti face placere.
Cat sunteti de buna. Nu va voi uita niciodata!
Admir curajul dumneavoastra, puteti lua locul unui erou al romanului.
Da, intr-un roman de comedie. - Scuzati-ma?
Nimic. Mi-am amintit de Don Quijote si lupta cu morile.
Sau, mai degraba capitanul Fracasse, lupta cu sperietorile.
Are dreptate, doar aventuri amuzante din cartea pentru idioti.
Idioti? Nu cred asta.
Oh, nenorocitule. Acum iti voi da o lectie.
Pedeapsa vine de la un negru nenorocit. Imi voi aminti toata viata mea.
Ia-l de aici!
Oh, nenorocitule mascat! Acum, tu vei sfarsi. Pierre!
Ti-e rau?
Prea mananci multa miere de albine. Ti-am spus deja:
dieta, dieta este importanta. Fereste-te de lacomie.
Isabel, te iubesc. - Leandro, dragostea mea!
Iti incredintez onoarea mea.
Deci, cum ii gasesti?
Au fost foarte sinceri. - Ai uitat rolurile.
Ei bine, fi politicos si trimite-ma la han.
Nu traiesti pentru a vedea. Doar spun ca esti obosit.
Oboseala nu-i face bine fetei tale. - Imi pare rau sa te dezamagesc, domnule,
dar prietenii mei, vor spune ca sanatatea mea nu imi permite
sa sarbatoresc impreuna cu ei. - Dar...
Eu lucrez doar cu rolurile lor. Sper sa ma ierti. Imi pare rau!
Oh, doar jucam acest rol pe scena.
Inca te-am vazut, cred despre rolul tau, cum ca... iti afecteaza viata.
Viata mea e ca o tragedie. - De ce?
Pentru ca... totul a inceput rau de cand m-am nascut.
Mama mea a fost o actrita, si asta se gaseste azi in mine.
Intr-o zi a jucat la curte,
si un mare domn s-a indragostit de ea.
M-am nascut in sunet de aplauze.
- Tatal tau traieste inca acolo? - Nu, nu cred.
El a plecat sa lupte in Flandra si nu a mai venit.
Mama mea l-a iubit atat de mult si a vrut ca el sa se intoarca.
Niciodata nu mi-ai spus numele lui.
Si n-ai facut nimic ca sa-l descoperi?
Poate.
E un inel ametist. E tot ce mi-a ramas de la el.
- Tu esti trista, Isabelle... dar vreau sa te vad fericita.
- Lasa-ma acum.
- Buna seara, Isabelle. - Buna seara, poetul meu.
Oh, Dumnezeule! Ma doare. - Vino aici.
Oh, Dumnezeule, aseaza-te. - Cred ca... s-a intamplat ceva cu piciorul.
Sa vedem.
Acolo... e mai bine. Ei bine, spun Astfel, pentru ca ai degete minunate.
Ma flatezi.
Sotul meu a inceput primul curs de medicina!
Nu domnule, nu aici. Suntem observati.
- Atunci vino la mine, la Castelul Bruer.
- Noi suntem o echipa. - Arata-mi doar care-ti e directorul.
Domnule! Sunteti dragut sa veniti sa jucati la castelul meu la 2 km. de aici.
- Domnule, suntem asteptati in multe locuri. - Pretul nu ma deranjeaza.
- Ce preferati: comedie, tragedie?
Menajera. - Aveti un gust bun.
In piesa va juca si capitanul Matamor.
Cel mai mare si celebru artist al secolului.
Si Zerbino joaca pe servitoarea. Acesta este rolul ei cel mai bun.
Excelent! - Peste cateva zile vom fi la dumneavoastra.
Saracul Matamor!
Iarta-ne ca suntem in imposibilitatea de a te ingropa intr-un cimitir!
La cimitir e mult sunet de clopote.
Asta e legea, stii. Artistii sunt excomunicati.
Suntem audienta trecutului. Pentru noi ai fost un mare artist.
Te aplaudam pentru ultima oara.
Numele sau adevarat a fost Robert. Nimeni nu a spus acest lucru.
Nimeni nu-si aminteste numele lui.
Ca intotdeauna se schimba planul. Toata viata nu-mi ramane decat sa regret.
Dupa moartea lui Matamor, intregul repertoriu e compromis.
Si spectacolul nostru la marchiz, adio.
Oh, si saracia noastra.
Prieteni, indraznesc sa sugerez sa...
Sper sa nu fie foarte insultator...
E prea dificil... - Spune odata.
Bine, ati impartit painea cu mine, atunci cand va mergea bine.
Acum sunteti in dificultate, si pot sa va intorc serviciul.
Desigur, n-am talentul lui Matamor,
dar poate... pot sa-l inlocuiesc.
- Dumneavoastra, baronul Sigognac?
- Destul cu acest titlu de baron. Din ce in ce a devenit ridicol.
Odata mi se spunea capitanul Leandro Fracasse,
vreau sa-mi spuneti pe numele asta
si voi si spectatorii vostri.
- Da-mi mana, domnule. Bine ai venit, capitane Fracasse!
Ce s-a intamplat? De ce aceasta frumusete nu merge pe terasa?
Vedeti, domnule, ea a cunoscut pe cineva Leandro si i-a cucerit inima.
- Oh, ce inselatorie! Cine e Leandro?
Du-te si cauta femeia acolo?
Doar cand va vedea pasarelele, se va face ca o gelatina.
Se va face in trei bucati, cand ma va vedea pe mine!
Stimate domn, cred ca e Leandro, care vine cu barca.
Voi striga. Pregateste-te!
Asteapta! Asteapta! Asteapta, imi spui ca...
acest... acest... e el acel domn care coboara pe tarm?
Da, domnule, reveniti-va. Este la fel ca dumneavoastra si de aceeasi inaltime.
Aceeasi inaltime si acelasi aspect?
Va e frica, domnule? Tremurati. - Nu! Inima tremura de furie!
Luati o spada, eu sunt in apropiere.
Asta este de la doamna. - Unde e?
In prima linie, in negru.
- Opreste-te, domnule! Stii ca eu sunt capitanul Matamoros?
Din familia lui Don Escobar Patimondar.
Faima mi se duce pana la luna, stii?
- Ei bine, atunci du-te la luna, vreau sa plecati.
- Cum indraznesti, domnule? Asta este o calomnie sangeroasa!
Ei bine, nu esti multumit. Te-am inteles, esti inca tanar, deci te iert...
si iti fac loc.
Sunt o multime de aripi in zbor noaptea.
Presar pretutindeni teama, lasand peste tot padure de cadavre pe unde trec.
Eman o asa teama incat inghet chiar eu.
Mana omului ma ataca. - Deci, va fi pe fata ta.
Pe Sam l-ai intrebat, gunoiule!
Atunci, iesi din teaca, sabie a mortii,
si lasa-i ochii in lumina stralucitoare de nebun nefericit!
Oh, a aparut rugina pe sabia mea.
Mi se pare ca am folosit grasime mai putina.
Asta este lectia mea!
As putea elimina 3 oameni, ca sa pot dejuna singur...
Destul!
- Te-am observat. - Si eu de asemenea.
- La ce ora? - La miezul noptii in pavilionul lui Marte. Si tu?
La miezul noptii, in pavilionul lui Venus.
Matamoros! Matamoros. Bravo! Matamoros!
Este o mare onoare sa joc alaturi de un artist ca dumneavoastra!
Acesta este domnul Baron de Sigognac.
Prietenul nostru, capitanul Fracasse, caruia ii datorez atatea.
Nu ma asteptam la un sarut pentru asta, Isabelle.
Pentru asta as dori sa-ti acord ajutorul meu.
Te rog, marchize, saruta-ma, mangaie-ma.
M-am pierdut.
Te rog, Leander, saruta-ma!
Suntem niste indragostiti pierduti.
- Domnule Irod, nu v-am mai vazut de mult timp.
- Am calatorit mult, dar nu uit cele mai bune locuri.
Da-ne cele mai bune cani si adauga cea mai buna sticla de vin.
Voi astepta un vas minunat, au fost mai curand la vanatoare.
- Dragul meu, te previn ca iernile sunt foarte aspre.
- A, din cauza zapezii? - Nu, din cauza femeilor.
Nu cred ca ar trebui sa va faceti griji de cateva persoane.
Da, dar incepi sa te fi plictisit. - De tine, Elise?
- As fi bucuros sa impart patul meu, dar te plictisesti, dragul meu.
Nu, vreau ceva inaccesibil, neobisnuit... Ah, femeile!
Uite, e chiar ea pe balcon.
Ea dispare jos, in spatele orizontului. - Nimic nu e mai minunat.
Plecarea este venerabila.
Hai, vino, ma simt atins de dragoste.
Baia este gata, domnisoara. - Multumesc, lasa-ma acum.
- Hangiu! - Vin.
- Domnule? - E vreo servitoare aici?
- Da, domnule, sunt 4 servitoare, dar pe care o cautati?
Cea de la teatru. - Aici domnule...
Vreau camera alaturata cu ea. Ai inteles? - Treaba mea, domnule, e sa inteleg totul.
Cea mai buna camera pentru domnul.
- Hangiu! - Domnule Duce?
- Poftim. Bea in sanatatea mea. Spune-mi, cine e femeia care locuieste la tine?
- Sunt multe. - Este una. La etajul al treilea.
Pentru fiecare silaba a numelui ei, va fi de aur.
Trei: I-sa-belle.
- Frumos nume. - E inocenta intruchipata.
Te felicit, esti norocos. - Ea e o servitoare in teatru.
Nevinovatie falsa, chiar mai bine. - Nu, domnule Duce, e adevarat.
Exista doar un admirator. - Un admirator?
Nume, titlu, titlu? - In teatru nu are nume.
Da, sunt roluri.
- Dar cum pot sa o vad? - In seara asta va fi o repetitie,
dar admiratorul va fi acolo.
Leander, semneaza aici, domnule. Domnule, fiica ta a disparut.
- Disparuta?
- Este indragostita.
Pulbere, te rog! Da-mi esarfa. Si brosa.
Daca as fi regele Angliei, domnisoara, ti-as da Ordinul Jartierei.
- Cine face asta in Franta? - Eu!
- Cum? Sunteti marchizul? Nu ma asteptam sa va vad.
- Am vorbit cu Marchizul, este trist ca a pierdut un om din trupa.
Dar uite, deja a fost inlocuit. - Nu aveti concurenta.
Nu, nu, multumesc.
- Sunt ridicol.
- Nu, sunteti frumos.
- Dumneavoastra sunteti domnisoara care ati jucat pe Silvye in piesa domnului Skoderi?
- A fost o onoare pentru mine, domnule.
Va invidiez pentru acele buze frumoase.
Aceasta frumusete va face o multime de victime in seara asta.
Haideti, haideti, grabiti-va, domnisoara!
- Scuzati-ma, domnisoara, v-ati uitat brosa.
Vreti sa v-o pun chiar eu?
- Nu, domnule. Domnisoara poate sa si-o puna ea insasi. Nu are nevoie de ajutorul nimanui!
- Te provoc, domnule! - Iti bati joc de mine?
Un nobil nu poate sa se dueleze cu un saltimbanc. Meriti sa te bati doar cu bastonul tau.
Fiti atent, domnule! Cu bastonul ma bat doar pe scena.
In viata, omor cu altceva. - Vorbesti cu Ducele de Vollombreuse!
- Lasa-l, nu merita nici un pic de respect.
Voi lupta cu orice doresti, chiar si cu un baston.
Vrei sa-mi faci un serviciu si sa-mi spui unde va avea loc lupta?
Pe scena!
- Domnul nu doreste sa-si apere propria persoana? - Nu voi permite...
- Sa mergem, nu vreau sa vorbesc cu o masca.
- Va pot arata fata mea, domnule, cand va veni momentul,
dar acum m-au chemat si nu vreau sa pierd intrarea.
Azolon, Labrish, Basque, Meranol, sper ca ati inteles destul de bine.
Nu-l veti ucide, viu e mult mai simplu.
Am mult timp pentru a-mi aminti. Si nu uitati sa-i spuneti
ca e un cadou al ducelui de Vollombreuse!
Duceti-va!
Nu am inteles!
- E foarte furios. - Si eu la fel!
- Te rog, fi intelegator. - Fracasse nu poate fi.
Si Sigognac? - Vom vedea!
Lasa-ma sa te acompaniez.
Nu, Irod. De obicei prefer sa-mi fac treaba singur.
Chiar daca nu esti inarmat. Ia spada lui Matamoros.
Recuzita teatrala, dar poate fi foarte utila.
- Multumesc. - Chiar nu vrei sa...
- Nu, Irod, multumesc.
Atacati!
Impreuna!
Ai un mesaj!
Mesaj de la cine?
Ei bine? Vorbeste! Spune odata!
Mesaj de la...
Mesaj de la cine? Vorbeste!
De la Vollombreuse.
- Ce s-a intamplat? - Ne-a invins, apoi a plecat.
Iarta-ma, eu nu sunt obisnuit cu astfel de bastoane. Poate l-am lovit prea tare.
Multumesc, prietene.
Te-am asteptat. Te-ai batut? - Nu.
Nu ma minti, scoate-ti hainele. - Da, da, totul a mers bine.
Matamor a venit si m-a ajutat, ca sa spunem asa.
Si ducele va fi ocupat azi sa-i coase si sa-i bandajeze.
Si acum vei fi la gratar. Stiu, ca viata noastra este uneori de nesuportat, stiu.
Dar ce sa facem, trebuie sa suportam. Suntem doar artisti.
Poate, dar nu voi permite nimanui sa nu ma respecte.
Da-mi un pic de odihna, te rog.
Imi plac functionarii de la teatru.
Ma simt de parca chiar eu am participat la comedie.
Intra. Ia loc, baroane, mananca cu noi.
Baronul este un descendent de Vollombreuse.
I-ai aranjat bine valetii. Am vazut totul prin fereastra.
Da, actorii sunt razbunatori dar nu gentilomi.
- Cum spui tu. - Te rog, fa-mi o favoare...
Spuneti-i Ducelui ca il astept maine dimineata pentru un duel.
Veti lupta cu Ducele?
Pe Sigognac mandria il obliga. Apara intotdeauna onoarea familiei sale.
Ma bazez pe dumneavoastra. - Bine, baronule, sunt de acord.
O sa-ti fac o favoare. Maine dupa-amiaza ne revedem in lunca.
De ce dracu poarta cizmele astea italiene? Sunt incomode.
Poate ne mai intalnim, domnule. - Cum doriti.
Eu sunt sigur cand va fi.
Jura-mi ca nu te vei mai lupta pentru mine.
Sa jure, nu? - Nu, refuza sa-l injuri.
Am spus deja. Voi pedepsi pe toata lumea care te insulta.
Daca esti mort, si nu vor muri.
Isabelle.
Isabelle a decis deja.
Voi fi fericit sau nefericit, totul depinde de raspunsul tau.
Care-i problema? - Vei fi sotia mea?
Sotia ta? Da, inaintea oamenilor si a lui Dumnezeu.
Esti de acord?
Lasa respiratia.
Sunt atat de fericit, inima mea se va sparge!
Cand ne casatorim? Unde?
In micul turn al vechiului meu castel.
Este adevarat ca nu exista nici un acoperis, dar chiar e mai bine, ne vom casatori sub picaturile de ploaie.
Acum, cand sa-ti multumesc ca am avut un moment de fericire, iti raspund:
Nu, Philip, n-ai fost niciodata casatorit. - Si de ce?
Pentru ca te iubesc! Pentru ca iti urez noroc!
Pentru ca ai nevoie de o sotie, pentru a-ti oferi avere,
iar eu sunt o comedianta in jurul careia exista intotdeauna barfe si intrigi.
Doar sa incerce, sabia mea e pregatita. - Exact de ce ma tem.
Isabelle! - Ai promis sa ma aperi.
In schimb iti promit ca nu o sa apartin niciodata altui barbat.
Voi fi o femeie in visele mele, in amintiri.
Voi fi pana la sfarsitul vietii.
Pe maine, dragostea mea.
Saracul Sigognac!
Imi place sau nu, voi fi mereu alaturi de ea.
Cu moartea nu a fost teribil.
Dar nu e usor acum, cand am cunoscut dragostea.
Taci, nu tipa!
Am fost sigura ca te voi gasi aici. - Cineva a venit la mine?
Nu. Te previn. A ordonat sa gaseasca camera ta si sa deschida usa.
Ei doresc sa ne distraga atentia! - Cine sunt ei?
Nu stii? Locuiesc in castel la rau,
l-au platit pe Agustin sa angajeze 3 oameni.
Saracul Agustin, o face pentru prima data.
Dar ce ti-a spus?
Nu l-am gasit, sau nu au fost in camera.
Fi atenta, este nebun dupa tine! Ne-a dat o avere.
Toate buzunarele sunt pline de aur.
Si tu... mi-ai dat acest colier. Nu voi uita niciodata.
Si eu iti voi da ceva. Acest cutit!
Uite, apesi aici si iese lama asa.
De jos in sus. Asta te va ajuta in caz de nevoie.
La revedere!
Adu-ti aminte de Ciquita!
Cine e? - Isabelle.
Intra!
Sunt niste persoane pe strada. - Pe strada?
Uita-te!
Da. - Au venit aici ca sa ma rapeasca.
Sunt angajati de Vollombreuse! - Lasa-ma sa vad. Deschide. Deschide!
Pisici si caini.
Doar nu-i veti spune lui Fracasse. Se va duce sa se lupte cu ei.
Spune la toata lumea sa pregateasca, bagajele. Trebuie sa plecam repede de aici.
Ai dreptate. Du-te sa te culci, Isabelle. Te ducem de dimineata la Paris.
Asculta, norocul nostru se joaca maine in nava de Aur.
Cine ne-a cerut? - Printul Musy.
Asculta, nu te intoarce aici azi. La inima mea a intrat un singur tip,
al carui chip l-am vazut undeva.
Doar cineva este mirat.
Deci, Printul Musy e invitat?
Mai mult chiar, este invitat de Majestatile lor.
Vom juca cu italienii si King han Teatrul "Burgundia".
Cu o luna inainte curtenii,
dupa doua Garonne, dupa trei... - Feriti-va!
Cam incomode. - De data aceasta nu a lovit.
Ce inseamna asta? - A vrut sa te zdrobeasca.
Ai incuiat usa? - Nu.
Pacat. Eu l-am organizat la Vollombreuse.
Nobilii nu fac lucrul asta. - Nu toti nobili sunt ca tine.
Dar ne-am dus acolo asa de repede. - Putem sa urmam.
Am prezentat in Vignion in Orleans.
Nu va faceti griji, capitanul va lua masuri.
Am nevoie ca s-o protejez pe Isabelle.
Eu nu pot ajunge aproape pentru a trage cutitul.
Nu-mi pasa, un astfel de contract e o prostie!
Daca in seara asta nu-l ucide pe Sigognac, maine va incarca la galere!
Asta este, draga mea,
Vor straluci peste compania noastra stele noi cu numele de "succes".
Atinge copacul. - Mai bine de aur.
Succesul este mai important.
Sa ingropam esecurile.
Pot sa dorm aici peste noapte?
Sa umplem paharele si sa bem pentru succesul nostru!
- De ce esti incruntat, daca toata lumea este fericita?
Stii, Isabelle, ca fericirea mea nu depinde de succesul trupei.
Numai tu esti!
Noaptea asta sa inchizi usa bine, Isabelle si sa n-o deschizi pentru nimeni.
De ce aceasta prudenta?
Eu cred ca la Paris noptile sunt foarte agitate.
Nu-ti face griji. Ma voi baricada! - Noapte buna, Isabelle.
Oh, ticalosule! - Liniste!
Neispravitule!
Prostule!
Numele dumneavoastra!
Meradol. - Pentru cine ?
Du-te dracu' atunci!
- E Vollombreuse? - Da.
Asculta bine, rahatule! Spune-i stapanului tau...
Daca vrea sa vina din nou, ii voi da satisfactie, dar de data asta pana la moarte!
Daca ne intalnim din nou, aici la Paris, te voi trimite la dracu'!
Lampourde. - Du-te la dracu'!
Nu voi omori pe nimeni, acum joc.
Ei bine, stai putin, va pierde acum totul.
Ce am spus! De data asta? A fost rapid.
Bani pentru corupti. Sa mergem, amice!
Am o treaba pentru tine.
De acord. Atentie, sper ca nu ma deranjezi pentru orice prostie.
- Stii, eu ma ocup numai cu crimele. - Desigur.
Din nou, trebuie sa ma omori mergand pe jos? Eu voi uita ambarcatiunile.
Nu va faceti griji, asta e destul de calda.
Chiar mai bine. Cine este? - Cineva, Fracasse. Foarte bun in meseria lui.
Am fost prins, dar eu deja stiu ca e pus in garda in mod constant.
Apoi... m-am gandit la tine. - Atentie!
Cum este? Frumos, nu?
Da. M-am despartit cu cativa pistoli de asta.
Fata arata ca o tiganca. - Tocmai pe gustul meu!
As vrea sa ma distrez cu ea in pat.
Stapanul plateste in avans. Asta e partea ta.
Pe omul nostru il gasesti la hanul nostru "Burgundia". Maine seara...
Suficient, suficient. Deja am comandat sculele pentru a deschide usa...
De baut pentru toti, eu platesc! Bem pe cheltuiala mea, putin.
Doriti ceva? - Vin, treaba din nou merge bine.
Apropiati-va toti! Ridicati paharele, succesul este cu noi din nou!
O domnisoara Isabelle, locuieste aici? - Da, domnule.
Nu o anunta. Lasa-ma sa vorbesc ceva cu ea.
- Va conduc eu personal, domnule.
Intrati.
- Dumneavoastra? - Imi pare rau pentru vizita neasteptata, domnisoara.
V-as fi cerut o audienta, dar ma tem ca as fi fost refuzat.
Lasa bunatatea in saloane pentru domnul Marchiz.
Aici iti place, dar mie nu.
Sunt o actrita obisnuita, nu-mi plac cuvintele inutile!
Nu conteaza, desi iti voi spune. Tu esti viata mea, Isabelle!
Voi deveni sclavul tau atunci cand vei vrea tu.
Am ales aceasta regula, si nu e putin.
Domnule, asta este sclavie, in care nu pot avea sentimente.
Stapanii au intotdeauna sclavi.
Sau amante. - Deci, acolo.
Eu n-o sa fiu niciodata amanta! Ce altceva mai vrei de la mine?
Pacat ca esti o femeie care nu intelege asta.
Razvratirea ta ma distreaza, nu stiu de ce.
Atunci de ce ma urmaresti? - Fiindca e o situatie temporara.
In acest moment, viata lui Sigognac atarna de un fir.
Ce vrei sa spui?
Mi-am petrecut o noapte de distractie in vis. - Ce?
Visez ca dragul si iubitul nostru Sigognac,
este victima unei neasteptate intalniri sau accidentale reuniuni.
Strazile Parisului sunt foarte periculoase. - Esti un monstru!
Ma flatezi.
Crede-ma, nu pot tolera astfel de lucruri pe care le cred inunitile.
Decat numai atunci cand devin necesare.
Nu pot face nimic sa-l salvezi?
Doar un mic cuvant: "da".
Viata lui Sigognac este in pericol? - Asa e.
Asta seara? - Poate. Poti schimba starea asta rea.
Va fac o sugestie: Sigognac va trai
pentru cateva ore cu tine. - Domnule?!
Nu sunt atat de exigent, doar o singura noapte.
Noaptea asta.
La miezul noptii vei veni cu mine
sau frumoasa ta zi si toate visele tale se vor prabusi...
si niciodata nu-l vei mai vedea pe cel care crezi ca-l iubesti.
- Haide, plecati! - Atentie!
- Daca vrei sa ies afara, poti sa-i spui adio lui Sigognac!
- Si dumneavoastra, domnule, spuneti-i adio Isabellei!
Daca accidental mi se intampla ceva, nu vei mai trai nici o zi! Nici o ora!
- Frumoasa replica! Te crezi la teatru, Isabel.
In viata totul este un pic diferit.
Daca curajosul Sigognac a plecat, nu nu voi plange,
dar numai tu poti decide daca dispare din lume sau doar din inima ta!
Ii doresc viata lunga,
doar ca eu sunt linistit, voi astepta raspunsul tau, nu mai mult...
de o ora sau doua.
- Haide, iesiti! Asta e raspunsul meu final!
- Va fi mai rau pentru tine, Isabelle. Cum doresti!
Minunat, domnule. Sunt un om de onoare! - Asta ma conduce!
Buna aparare!
Pariez pe asta!
Perfect... va fi mai putin distractiv.
Bravo, domnule, excelenta scoala! - La dispozitia dumneavoastra.
Admirabil, buna riposta mea.
Scuzati-mi indiscretia, domnule, cine e profesorul dumneavoastra?
Zhiramo? - Nu.
Arguentes? - Nici el.
Portovassiero? - Mult mai important.
Atunci cine? - Am invatat totul de la tatal meu.
De exemplu: asta e atacul lui favorit.
La dracu’, fie si mai putin in plina zi!
Acum este randul meu, va arat acum intrarea!
Esti bun la contra-atac, dar de partea mea eu am
maiestria, beneficiile, curajul si 10 ani de experienta.
Nimeni nu mi-a scapat viu.
Dar inainte sa te omor, iau o pauza si merg pe jos.
Daca vrei sa nu mai ataci, eu voi ataca din nou.
Nu numai asta pot face, dar... e incredibil,
cred ca o meritati.
Si acum, domnule, va cer sabia dumneavoastra.
Si... fiti pregatit!
Domnule, daca ai alta sabie ascunsa, esti cu adevarat bun.
Poate e norocul meu.
Te pot ucide pe loc, dar asta nu ma va face sa fiu amuzat.
Capitane, de azi eu sunt sclavul dumneavoastra!
Am fost platit sa te omor, dar am cheltuit deja banii.
Asta nu este infricosator, ii voi lua din alta parte.
Dar ce vorbesc, eu sunt sclavul dumneavoastra.
Sunt cainele dumneavoastra, shepherd, spaniel sau orice doriti.
Numai fluierati si voi veni acolo.
Ei, cum merge? Il poate ucide?
Nu va faceti griji, e cel mai bun criminal din oras.
Domnule Duce, un om... - Acesta e Lampourde!
Exact la timp. - Invita-l!
- Ce inseamna comedia asta? - Pentru prima data in viata mea, contractul n-a fost executat.
Ca de multe ori se ia bani pentru meseria mea finalizata
astfel incat acum intorc banii pentru ca n-am facut nimic.
Iata, Sunt toti aici. - Cine este acest idiot?
- Prost incompetent! - Domnule?!
Am ucis 37 de oameni intr-o lupta dreapta si nimeni nu s-a putut atinge de mine.
Unul Fracasse, mi-a dat o lectie excelenta. - Ei, bine?
Iata ce mi-a facut el. Sa-l omor e dincolo de abilitatile mele.
Am vrut sa va spun personal, domnule Duce, ca nu mai puteti conta pe mine.
Mi-ar fi greu sa risc sa iau banii, dar mandria nu-mi permite.
Ia-ti pistolii (banii) si gaseste-ti alt imbecil!
Va multumesc, bunule Duce.
Acum, ca nu pot sa-l omor pe Facasse,
va pot sugera o alternativa: Cavalerul Malartic.
Am pe deplin increderea dumneavoastra. Cu permisiunea dumneavoastra.
In serviciul dumneavoastra, domnule!
I-am spus cateva cuvinte despre victima. El are sufletul rau si intunecat,
ideal pentru a elimina pe comediantul dumneavoastra.
Odata ce vi l-am prezentat, nu voi mai deranja pe Excelenta voastra.
Ai deja un plan? - Iata... Maine seara va juca
impreuna cu trupa italiana de comedianti a lui Irode, va juca in fata regelui.
Roaga-te, ticalosule! - Stai, trebuie sa ma pregatesc.
Voi face tot ce ati spus domnule.
Credeti-ma, nu va voi crea necazuri.
Pregateste-te, te voi trimite intr-o calatorie la stramosii tai!
O calatorie la cimitir? - Nu in bratele mele!
Nu, ca nu e! - Da!
Musy.
Sire...! - Acesti oameni ma distreaza...
As dori sa le multumesc personal. - Bine, Sire!
Alarma, hotii! Maiday! Ocupa-te de cap...
Alarma, criminalii! Alarma, criminalii! Maiday!
Repede! RTepede!
Maiday! Uita-te! Maiday! Uita-te!
Maiday! Garzi! - Salvati-va.
Ce mizerabil? - Domnule, l-au ucis pe batranul Picard.
Anunta imediat pe tatal meu!
Iti multumesc pentru marea performanta, domnule Scaramouche.
Iti multumim tie si prietenilor tai, de mica evadare a dumneavoastra le pasa.
Veti gasi o modalitate de a va rasplati.
Iarta-mi indrazneala, domnisoara,
dar minunata dumneavoastra figura imi aminteste de altcineva
pe care am cunoscut-o foarte bine.
Puteti sa-mi spuneti numele dumneavoastra? - Numele meu este Isabel, domnule.
Stiu altele? - Altele nu.
Pentru dumneavoastra, capitane Fracasse, am creat o piesa minunata.
Sa joace ca un erou adevarat. - Va felicit.
Majestate, va rog sa-mi permiteti sa ma retrag.
A venit cuvantul de la fiul meu ca ceva ingrozitor s-a intamplat la palat.
Du-te! Vom fi din nou la Luvru cu domnul de Crack.
Sunt trista, tata. El m-a iubit.
Si plang. A fost cel mai fidel servitor.
Copilaria mea a plecat cu el.
Participa la toate jocurile mele.
Intai invata secretul meu. - Stiu.
Chiar si un pic gelos, pentru relatia buna a ta.
Tu ai fost mai aproape de mine.
Este vina ta, tata Intotdeauna erai departe de mine.
Imi pare rau! Frecventa tristete despre
indepartarea de tine insuti. Doar cand ai nevoie de mine.
Poate ca am avut o viata mai usoara.
Poate asa e, odata ce ai astfel de eveniment trist...
nu pot aproxima.
Am salvat pe Vicontele Pomroy. - Cum va pot ajuta?
Domnul vrea sa faca deliciul oaspetilor sai cu o invitatie
si vrea sa stiti ca va invita la castelul sau,
care se afla la cativa kilometri departare.
Pretul nu conteaza... va defineste.
Sunt flatat de invitatie, dar acum gasesc greu sa am timp liber,
joc de 4 ori pe saptamana. - Doar pentru o zi.
Daca sunteti de acord, stapanul mi-a ordonat
pentru a va oferi in avans 100 de pistoli.
Ei bine, daca asa stau lucrurile, nu stiu ce sa spun.
Voi veni poimaine. Unde este castelul?
Pe drumul spre Avroaz. Nu va faceti griji, il veti gasi.
Va voi astepta la rascruce la ora 12:00 dupa-masa.
Mai devreme sau mai tarziu.
Imi plac padurile.
Intr-o padure similara am petrecut cei mai buni ani din viata mea.
Si in aceasta padure ne-am intalnit pentru prima data.
Atunci cand iti luai iepurele tau. - Si tu aveai aceeasi haina de culoare albastra.
Aveti mila de un mizerabil, care si-a pierdut un ochi in Batalia de la Corby.
Saracul om! - Ai fost soldat?
Am fost in serviciul Printului Aran. - Tine.
Philip! Ajuta-ma! Ajutor!
Philip! Ajuta-ma, Filip!
- Ajutor! - Isabelle!
Ajutor, Philip!
Philip!
Ajutor, Philip!
Philip!
Dati-i drumul!
Pun pariu pe capul meu, ca sunt oamenii lui Vollombreuse!
Ii vom urmari toata ziua, pana cand ii vom gasi!
Asteapta! Unde e castelul Pomroy, va rog? - Care castel?
Pomroy! - Nu strigati asa ca nu sunt surda!
Dar nu e nici un om cu acest nume.
Aici, un astfel de castel acolo. - Asta este clar.
Deci trebuie sa te intorci repede la Paris! La paris vei gasi urma lui Vollombreuse.
- Pentru fraternitatea noastra! - Bem pentru vin!
Pentru toti hotii din Paris!
- Mai pastrezi cutitul meu? - Da.
- Tine-l mereu pregatit pentru orice s-ar putea intampla! - De ce-mi spui asta?
Pentru nimic. Cine este avertizat, este inarmat!
Cum ai facut acolo?
Am fost la un palat. Cainii regelui l-au prins pe Augustin prins!
Nu am vrut sa se intample. - Stii unde suntem?
Da, la cei care au vrut sa ne rapeasca. Castelul ii poarta numele.
- Vollombreuse! - Asta e, da!
Il urasti foarte mult, nu? Esti bucuroasa daca te scot de aici?
Asculta! Te pot ajuta sa scapi, dar eu vreau sa stiu
unde s-au ascuns. - Vrei sa faci asta?
Pentru tine, da! - Cum voi iesi daca podul e ridicat?
N-o stii pe Chiquita.
Atunci, fugi la Port de Finn, si arata inelul maestrului Fracasse.
El va intelege totul cand il va vedea.
In zori va sti deja.
Daca te intorci iti voi da tot ce vrei!
Nu vreau nimic de la tine!
Poti... sa ma saruti? Nimeni nu m-a sarutat vre-odata.
- Pot sa merg cu tine. - Nu! Vei cadea!
Taie franghia, acum!
Pe curand.
Eu nu mai inteleg.
Vollombreuse a fost toata ziua de ieri la Rege, apoi noaptea asta s-a dus la Saint-Germain
si acolo a disparut. - Daca nu, este la ei.
Ce faci aici? - Te cautam.
Cea pe care o cauti te asteapta! - Unde?
In ruina rapitorilor, castelul Vollombreuse!
Ai rabdare. Eu nu cred ca a plecat banda!
Cunosti asta?
Sa nu mai pierdem nici un minut. Hai, sa mergem acolo!
Trebuie sa recunosc ca esti un escroc remarcabil! Sa ne distram!
Moarte! Pedepsiti-l!
Criminalul! Criminalul! Moarte!
Inselatorul! Moarte!
Omoara-l!
Da-te la o parte! Haide!
- Augustin! - Unde te duci?
Stai de-o parte, altfel nu raspund!
Te iubesc!
Nu o putem ajuta. Sa mergem!
Veti cunoaste imediat femeia care v-a jefuit.
Acest inel si colier au fost la ea in bagaj. Noi presupunem ca va apartin dumneavoastra, domnule.
Nu! - Colierul intr-adevar nu este al meu,
dar inelul e al meu, e blazonul meu de lupta. De unde l-ai luat? De-aici?
N-am l-am furat! O doamna mi l-a dat!
Care doamna?
Nu-i stiu numele. - Desigur.
Jur ca este adevarat! A fost rapita ieri seara! E ascunsa in castelul Vollombreuse.
Minti! Vollombreuse nu locuieste acolo in sezonul asta.
Nu e asa! Domnul care a rapit-o, este nebun de dorinta de a o avea.
O tine captiva! - Continua.
- Nu ma credeti! - Deloc.
Nu-i nimic. Capitane Fracasse, m-a crezut!
I-am aratat inelul si s-a repezit in acel moment.
Capitanul Fracasse, stie cine este aceasta misterioasa doamna?
Desigur, jucau intr-o comedie cu el.
Isabelle? Vollombreuse a indraznit sa o rapeasca!?
Cavalerule, da-mi mica caseta, doresc sa verific ceva.
Apropie-te! Stiu acum ca nu m-ai mintit.
Tin e, colierul tau,
inelul, il voi da personal proprietarului sau.
Du-o de aici!
Caleasca mea, imediat!
Domnule, a descoperit secretul meu. - Acest inel, cavalerule.
Cornelia este numele comediantei. A fost marea dragoste a vietii mele.
A mai fost doar un inel identic si cand s-au despartit,
inelul era folosit la transmiterea de mesaje.
Daca e cum presupun, aceasta Isabelle este fiica Corneliei...
Deci, va este fiica si sora lui Vollombreuse!
Grabeste-te cavalerule si roaga-te ca sa n-ajungem prea tarziu!
Am asteptat toata ziua bunatatea pe care mi=ai promis-o.
Dar sper ca lunga asteptare nu va aduce ura ta fata de mine, Isabelle.
Asta ar fi o crunta dezamagire.
Spune-mi ca ma dispretuiesti! Nu-mi face placere asta!
Nu vrei sa vorbesti?
E chiar mai bine. Tacerea ta e atat de interesanta.
Bravo, apara-te. Infrangerea va fi mai picanta.
- Voi striga! - Va fi ultimul cuvant.
Chiar daca strigi, nimeni nu te poate auzi, intelegi? Nimeni!
Acum imi apartii! Pielea delicata va purta marca mea.
Pentru totdeauna!
- Lasa-ma!
Nu te apropia sau... - Imi placi.
Infuriata, esti si mai frumoasa.
- Fereste-te!
- Loveste-ma in inima.
Strica-mi, frumusetea.
Chiar daca rezisti, vei fi intotdeauna a mea. Pentru ca...
Haideti! Haideti! La arme! Mai repede!
Vino!
Philip!
Philip, ajuta-ma!
Philip! Philip!
Philip! Philip, ajuta-ma! Philip!
Ajutor, Philip!
Sus! Repede!
Nu lovi. Nu lovi din nou.
Aici, aici... asta!
Te-am avertizat, ticalosule! Daca te mai vad din nou, te voi trimite in iad!
Si imi voi tine promisiunea!
Ajutor, Philip! Ajutor!
Iata-i aici. Sunt doi. Mergem dupa ei!
La naiba, am luat nimic! - Nici nu va veti mai dori!
Tine aici!
Lasa-ma pe mine!
Irod, repede la barca!
Domnul de Lampourde! - Da, domnule Malatrique!
Ai trecut in tabara cealalta?
In sfarsit, te voi opri sa mai castigi bani!
Philip, ajutor! Ah, Philip!
Lasa-ma, te rog! Philip!
Tine acolo. Ma descurc cu el, domnule.
Philip, ajutor!
Am ramas numai pentru a fi redenumit. - Credinta mi-o impune, amice.
Ei bine, odata ce nu ma omori, ce vei face cu mine?
Te voi lasa sa vezi sfarsitul, doar ca un simplu spectator.
Frumoasa asta! - Da, un decalaj de mici dimensiuni.
Nu este foarte mare. - Dar ce curaj!
Da, multi soldati au, dar angajamentul este rar.
- Pariez pe fraierul de Duce.
- Si ai pe ce? - Nu, dar promit.
- Sunt de acord, dar vei pierde.
- Lupta nu este egala, trebuie sa intervin.
Lasa-i sa se lupte. Uita-te cum se lupta pentru aceeasi dragoste.
Jos armele! Haide, jos armele!
- Domnule, lupta-te ca un gentilom.
Isabelle!
Isabelle Isabel! Inima mea!
Totul e gata. - Philip!
Domnule, cunosc circumstantele in care te-ai infiltrat in castelul meu
cu arma in mana. Inteleg ca violenta naste violenta
si dreptatea trebuie sa primeze.
Tu esti platit pentru aceasta munca murdara. Pleaca acum!
Sunteti ranita, domnisoara?
Spune-mi, copilul meu, acest inel iti apartine tie?
- Da, domnule. - Si... cine ti l-a dat?
- Mama mea, Cornelia.
Predictiile au devenit realitate, cavalerule. Multe minuni se mai intampla!
Da, minuni, Isabelle!
Mama ta te-a iubit foarte mult.
Fara indoiala ca tu esti copilul meu.
Te-am cautat peste tot, multi ani, dar in zadar.
In sfarsit, copila mea, fiica mea.
Aceasta inselatorie, care poarta numele meu.
Vorbesc cu tine, domnule. Vei primi ce meriti!
Pana acum te-am iertat pentru toate prostiile,
dar de acum nu mai ai nici o scuza pentru a face crima asta premeditata!
Stii cine e aceasta tanara fata, pentru care te-ai batut?
Aceasta este actrita care ai spus ca e fiica mea.
Sunt ranit, tata. Locul ei va fi langa tine.
- Ce spui? - Nimic, tata, nimic. Mor.
Repede, cheama doctorul! Si voi, duceti-l in camera lui!
- Adio, Isabelle! - Adio? De ce?
- Pentru ca l-am ucis pe fratele tau, Isabelle. Nu este iertare pentru mine...
Sa fim corecti...
daca a sarit in sabia mea, nu i-am mai putut salva viata.
Fapta mea nu aduce fericirea, in fata tatalui tau!
- El vede intotdeauna un criminal in mine. - Philip, te iubesc!
Eu te voi iubi mereu, nu te pot pierde!
Rana e grava, dar spada din fericire nu a patruns adanc.
Va trai, domnule!
- Da. - Ce vrei sa spui?
De sabie va muri mai greu
decat de un cal sau o bucata de carne. - Ce se intampla acum?
Ce se intampla intotdeauna. - Mai precis?
Am ajuns prea tarziu, putem sa jucam.
Rolurile sunt distribuite. - Sunt Printul de Myusi!
Si eu sunt Isabelle. - Perfect! Alegerea e corecta.
Tu esti Sigognac. Tu esti Vollombreuse.
Nu am cuvinte de recunostinta. - Rolurile fara cuvinte, sunt cele mai dificile.
Sunteti gata? Cortina va fi ridicata la ultimul act.
Vino in bratele mele, copilul meu.
Fratele tau a fost salvat de copilul cu parul blond.
A fost separat de draga Isabelle.
- Am fost separati? Niciodata! De ce, Philip?
Cand te-am cunoscut erai o actrita saraca
si acum numele familiei mele nu inseamna nimic pentru tine!
- Eu nu spun nimic, am acelasi sange.
- Taci din gura! - Si asa am sa tac.
- Dar... Dar banii nu aduc fericirea, nu-i asa, tata?
- Da, draga cap blond.
Stiu, draga Sigognac, familia sa nu e mai presus decat a mea.
Il voi prezenta eu insumi Majestatii Sale si nu ma indoiesc ca Regina...
- Regina? - Regele iti va reda rangul tau.
- Domnule! - Ooo, tatal meu cel drept!
Fiti fericiti, copiii mei!
Draga, draga... cap blond.
Deci, aici replica mea este ultima, sau nu? Cred ca ar trebui sa fie.
Sunt foarte emotionat!
Prea tarziu, baiete, piesa este deja terminata.
Nu mai este un castel, care se numeste "Castelul Mizeriei."
"Castelul fericirii" e ultimul nume.
Traducerea si adaptarea dupa coloana sonora a filmului: George Ungureanu.
S F A R S I T