Traducerea şi adaptarea drc_george@yahoo.com
TAXIUL, RULOTA ŞI CABARETUL
Nu-ţi fă griji. Am o frână nouă.
Asta-i partea tehnică a lucrurilor.
Pot depăşi orice maşină americană.
Sunt obsedat de tehnică.
Am fost un bun acordor pentru aviaţia spaniolă.
Dar acest motor este al meu.
Pot face 140. Dacă întrebi politicos, asta este.
Am construit un stabilizator pentru curbe.
Eşti uimit, nu-i aşa?
Dar asta nu-i nimic. Nu poţi merge cu viteza maximă în Paris.
Aici nu-mi foloseşte la nimic turbo compresorul meu şi carburatorul special.
Altfel, pregăteşte-te pentru o surpriză.
Idiotul. Semnalizează dacă vrei să opreşti.
Mâine plec în vacanţă cu familia.
De aceea am făcut scaune rabatabile.
Dorm cu nevastă-mea aici. Scuză-mă.
Un pat excelent. Încearcă-l.
- Cât costă? - 450.
Cât costă?
Ar fi trebuit să-mi spui că eşti surd. Nu ţi-aş mai fi povestit viaţa mea.
Taxi.
Îmi pare rău fetelor. Mă întorc la lucru în septembrie.
- Unde mergi? - În Spania. Adios, seńoritas. Olé.
Pleci?
Ar fi trebuit să plecăm acum o oră.
Data viitoare, merg singur.
Îţi dau o mână de ajutor. Nu trage în sus.
Dă-mi o mână de ajutor, Maurice. Nu pot închide geamantanul mare.
- Aşează-te pe el atunci. - Nu-s destul de grea.
- Pot să te ajut doamnă Germaine? - Te rog. Tu eşti de ajuns de greu.
- Pot? - Sunt cu ochii pe tine.
- Ridicol. - Dar util.
- Nu poţi s-o iei la dreapta? - Trebuiea s-o iei la stânga.
- Vin din dreapta. Am prioritate. - Desigur. Tot timpul ai dreptate.
- Cineva la telefon pentru tine. - Vin.
Mătuşa Mathilde la telefon. Unchiul Léon întreabă când venim.
Dacă este grăbit, poate pleca fără noi.
Spune că poţi pleca fără noi.
Totdeauna drăguţ.
De ce n-aş merge în altă parte în vacanţă?
- Chiar şi cu mama ta. - Asta nu-i deloc drăguţ.
Nu te mai juca cu mingea.
Ce-i asta?
Nu-i pot lăsa singuri o lună. Nu vor supravieţui.
- Unde să-i pun? - Ei bine, pune-i în rulotă.
Ce face?
Am plecat la 7. Acum e 9.
N-o să fim niciodată la 12 în Lamotte-Beuvon.
Au urmărit programul timp de o lună.
- Chiar îmi pare rău pentru sora ta. - Nu fă pretenţii.
Nicole. Ţine mingea aia departe de rulotă.
Ai să strici vopseaua.
Ce s-a întâmplat, Léon? Strici toate lucrurile.
- A aterizat pe picioarele tale. - Crezi că-i amuzant? Doar stai...
Tot timpul sunteţi în întârziere. Şi ne mai spuneţi nouă să ne grăbim?
Asta nu s-ar fi întâmplat dacă ai fi fost la timp. Ajută-mă.
- Cu ce? - Cu lucrul ăsta.
De ce l-ai lăsat să cadă?
Foarte bine lucrat. Asta o să ne coste o oră.
- Stai confortabil? - Da.
Belote şi încă zece pentru ultima carte.
Asta n-o să te ajute.
- Repede, aproape am ajuns. Tutunul. - Care tutun?
Trebuie să mă gândesc la toate lucrurile. Trebuie să ascundem tutunul.
- Dar desigur... - Grăbeşte-te.
Nu vreau să fumez mătase de porumb şi vineţele.
Umple tabachera.
Şi pune câte un pacheţel de tutun în fiecare pereche de şosete.
Ei bine, încearcă să ascunzi atât de mult cât putem.
Ce faci? Arăţi ca Gina Lollobrigida.
Pune-l în buzunare. Nu vor remarca.
Fii atentă acum.
Ţine-ţi paşaportul pregătit. Lasă-mi geamantanul mie.
F... F... frumoasă maşină. Model nou? Automată?
Ve-ţi merge departe?
Ah, nu vorbeşti franceza. Nu înţelegi ce spun.
Asta-i bine. Niciodată n-aş fi avut curaj să-ţi spun că te plac.
Cu ochii şi gura aceia...
Francezi? Mergeţi în Granada?
Prezentaţi ce aveţi în geamantane.
M-aţi păcălit. Gra... Gra... Granada este frumoasă?
Da, dar acum trebuie să raportez la vamă.
Lasă-mă pe mine.
Luaţi geamantanul. Grăbiţi-vă un pic.
El e exact ce ne trebuie.
Jacques, vino aici. Nu crezi că mai bine ne-ai ajuta?
- Scuzaţi-mă. - Vino aici.
- Te-a plictisit? - Nicidecum.
E teribil. Totdeauna plictiseşte oamenii.
Mai ales când sunt drăguţi.
Maurice, ăsta nu e geamantanul nostru.
- Simte-te liber să ne ajuţi. - Voi fi acolo.
- Ce spune? - Deschide geamantanele.
Toate?
- Nu ai cheia geamantanului? - Nu, nu ai.
- Ai luat, Léon? Ai pierdut totul.
Vă rog urmaţi-mă, doamnă.
- De ce? - Să vă verific hainele.
Pare foarte drastic, nu-i aşa?
- Ce este aici? - Aici?
Pantofi, cămăşi, ciocolată.
- Şi... - Este în regulă.
Şosete.
Nu este cam ciudat? Toate aceste şosete?
Dă-i asta lui Jacques.
Bagajul nostru. Tot în tuburi.
Unt, lapte, zahăr, săpun, pastă de dinţi...
...lipici, cremă de ghete...
- Fiţi atenţi când gătiţi. Poate ieşi o mîncare ciudată.
Şampon.
Ceaşca pentru ouă. Sau luneta. Mare, mic.
Dormit.
Pentru nas. Răcit.
Şi tăiat.
Şi ouă pentru reparat şosetele. Fără piper.
Şi aceasta este o lamă de ras.
Cu suport în plus.
Nu-i timp de pierdut. Să ieşim de aici.
Ai uitat ceva.
- Vă rog să mă scuzaţi. - Înţeleg. Nici o problemă.
- N-au fost prea duri cu tine? - Nu i-am lăsat să mă învârtă.
A trebuit să mă dezbrac complet.
Ai grijă, ăsta-i greu.
Aşa bună ţesătură. Cumpărată din Paris? Foarte frumoasă.
- Un pic fierbinte vara. - Crezi?
- Voi fi confortabil. - Serile sunt reci în Spania.
- Urmaţi-mă, domnişoară. - Foarte drăguţ din partea ta.
Ce mizerie. Arătăm noi ca o bandă de contrabandişti?
Trebuie să-mi pun geamantanul în rulotă.
Pot merge cu tine? Voi saluta doamnele.
După tine. Este acolo.
- Eşti pentru prima dată în Spania? - Şi pentru prima dată peste graniţă.
- Mergi departe? - La Sevilla.
Eu de fapt călătoresc pentru a-mi educa fiul.
Tânărul acela e fiul tău?
Am crezut că e fratele tău. Chiar am crezut.
Vii, băiete?
Soţia mea.
- Noi putem pleca, cred. - Cumnata mea.
Cumnatul meu.
Nepoata mea.
Nu poţi fi niciodată destul de grijuliu.
La revedere, doamnelor. La revedere, domnule. Călătorie plăcută.
- Ne vom întâlni în Sevilla? - Cine ştie?
Vii băiete?
- Acum ce mai e? - Vom începe să vă verificăm maşina.
- Aţi mers prea departe. - Ordinele sunt ordine.
- Puteţi pleca. - Pot în sfârşit?
- Trebuie să punem apă în radiator. - Am rămas fără.
- Deoarece sunt 50 de grade la umbră. - Răbdarea mea a ajuns la capăt acum.
- Este un râu la 2 Km în faţă. - Ştiu să citesc o hartă.
Ia-o pe prima stânga şi apoi continuă să mergi în jos până la pod.
- Deci unde-i râul ăla? Jos acolo. Priveşte, acolo-i un pod.
- Un pod, dar nu-i apă. - Râul e secat.
Mai degrabă am mai văzut râuri fără pod, decât poduri fără râu. Acum ce-i?
- Ei bine, doar mergi acolo. În iarbă.
Împinge-ţi, toată lumea.
Când zic eu.
Ce loc frumos, băieţi. Ce ruşine că am rămas fără apă.
Putem bea vin.
Pentru Spania şi pentru toţi spaniolii.
Şi pentru noi. După ziua de azi vom bea pentru patru zile.
Deoarece nu mai avem apă.
Nu fi aşa zgârcit. Vom umple înainte de a ajunge la Sevilla.
Se... Sevilla?
Încă... încă mai vrei să mergi la Sevilla?
Am citit că Gra... Granada este mult mai frumoasă.
Cu Alhambra pe st... stânci.
Şi... portocali, măslini şi lămâi.
Nu sunt împotrivă.
- De ce nu? - Se presupune că e frumos.
Conform hărţii, este şi un drum frumos.
Da, Gra... Granada-i ca un paradis.
Apele limpezi fac fructele şi florile să crească.
Şi plantaţiile de tutun produc o minunată aură în aer.
În regulă. Dacă pui atâta suflet în lecţia ta, ai trecut.
Eu gre... greşesc numai la examenele orale.
De trei ori.
De ce vrea să dea aceste examene dacă nu este destul de pregătit?
Are un mic defect de vorbire? Şi ce?
De... Demosthenes a fost un mare orator în ciuda pro... problemei lui de vorbire.
Nu mai spun nici un cuvânt.
- Noapte bună. - Somn uşor.
"vacă zâmbitoare"
Germaine, cred că este lăptarul.
Mathilde, ai grijă. Taurul.
Ajutor. Tată, ajutor. Un taur.
Ajutor, tată.
Vin.
- Ajută-mă, Léon. - Eu?
- Tu eşti bărbat? - Da, şi vreau să rămân întreg.
- Nu-mi plac laşii. - Mie nu-mi plac vacile.
- Mie îmi place laptele de capră. - Vino, Léon.
Aşteaptă, Maurice. Vin.
- Dă-mi mie aia. - Am să aduc alt spray de insecte.
Urale.
Nu pot privi.
Asta-i fantastic.
Se luptă ca un leu.
Vino înapoi, Maurice.
Nu trebuia niciodată să-ţi asumi un aşa risc.
- Unde-i diamantul? - În jachetă.
- Şi jacheta? - În geamantan.
- Şi geamantanul? - În rulotă.
- Şi rulota? - Încă mă uit după ea.
Nici măcar nu ai fost în stare să-i urmăreşti. Foarte bine lucrat.
- Am să-i găsesc. Am o idee. - Ar fi bine.
- Nu ştiu ce-i stricat. - Claxonul s-a blocat.
Foarte deştept, Sherlock. Nu-ţi fă griji.
- Eşti salvarea mea. -Sunt chiar un bun mecanic.
- Vii? -Nu poate pleca fără claxon.
- Acolo e un scurt circuit. Îl repar eu. - Ce drăguţ.
- Pot să-ţi cer o mare favoare? - Dar desigur.
- Pot să mă schimb în rulota ta? - Nu pot ajunge în Granada aşa.
Mergi în Granada.
Înţeleg acum. Chiar frumos.
- Ce este ciudat cu asta? - Nimic. Este între mine şi el.
- Pot? - Desigur.
Lasă-mă pe mine. Îţi voi arăta drumul.
N-am încredere în ea. Sigur urmăreşte ceva.
Te deranjează dacă mă schimb în rulotă?
- Te rog, mergi. - Mulţumesc.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu. Te-au învăţat asta la şcoală?
Am fost învăţaţi să fim politicoşi cu doamnele.
Dă-mi geamantanul tău.
Un produs tipic american.
Este reparat.
Pălăria mea.
Cred că totul este în regulă. Poţi să mergi.
Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc. Nu ştiam ce să fac.
Mecanica este făcută să te ajute.
- Dar nu fără experţi ca tine. - Oh, da.
Mulţumesc din nou.
- Poat... Poate ne vom revedea curând. - Poate.
- Ce este asta? - Am inversat controlul.
Dacă îl pui în marşalier, mergi înainte.
Vii?
De când am ajuns în Spania, amândoi credeţi că sunteţi Don Juan.
N-am să las rabla asta să mă depăşească.
- Ce faci? - Pornesc turbo compresorul.
- Doar fii atent. - 140 este suficient pentru un moment.
- Asta nu arată bine. - Niciodată n-ai văzut un motor fumegând?
Nu ştii nimic despre el.
- Pot să vă ajut? - Pleacă. Grăbeşte-te.
E mai bine să lăsăm expertul să aibă grijă de ea.
24, 27, 30, 34...
- Este într-adevăr foarte cald. - Poţi s-o mai spui odată.
- Doar numără. 34. - Da, 34, 38, 40, 44.
- Şi încă 10. Asta face... - 54.
- Este aşa cald aici. Acest turbo compresor va merge?
- Încă un minut. - Eşti doar un amator.
- Şi vânt deloc. - Mă sufoc.
Suntem în plin soare.
- Prefer necazurile cu maşina la umbră. - Sau fără necazuri cu maşina.
Eu pass.
- În sfârşit ceva aer. - Asta se simte bine.
Rulota.
Mergem un pic prea repede acum.
Rulota merge singură.
Léon, rulota merge singură.
E nebun.
- Eşti nebun? - Aproape am murit.
- Nu poţi face asta. - În regulă, eu iau bicicleta.
Ar trebui să pui frâna de mână.
Ai căzut de şase ori la examenul auto. Stai departe de maşină.
Rulota.
- Haide-ţi băieţi. Bună, Myriam. - Ai avut o călătorie bună?
Ia geamantanul.
Nu strica încuietoarea, Mollo.
Prostule. Niciodată nu ştii.
Dacă vin după geamantan încuietoarea trebuie să fie intactă.
Când avem diamantul vom pune totul la loc şi vom închide geamantanul.
- Unde-i jacheta? - Era deasupra.
Şi acum sper că e la fund.
Şosete, şosete şi şosete.
Au o sută de picioare, sau ce?
Nici o jachetă. Ce spui de asta?
Sunt sigură ca a pus jacheta în geamantan.
Ai să plăteşti pentru asta.
- Mă cunoşti, Fred. - De aceea. Iubeşti diamantele.
Dar nu cu acest preţ.
Dacă a pus jacheta acolo şi acum nu mai e...
... atunci cineva trebuie s-o fi scos din nou. Probabil el.
Va trebui să căutăm în toată Spania. Numai de am şti unde s-au dus.
- La Sevilla. - Acum ne spui!
- Hei tu. - Fă o legătură la Sevilla.
Întreabă de Fernandez la Blue Bar.
O pereche de trântori într-un taxi cu rulotă. Uşor de găsit.
La naiba, ce face Fernandez ăsta?
Trebuia să mă sune, dar e 10 şi nici un telefon încă.
Şi n-ai să auzi ultima oară de mine.
Înţeleg acum. Fernandez ne-a tras pe sfoară.
Ticălosul. Va plăti pentru asta.
Alo? Tu eşti Fernandez?
În legătură cu taxiul franţuzesc. Nu l-am găsit.
Eşti sigur? Voi verifica.
Dă-i drumul. Noi n-am găsit nimic. Nu este vina noastră.
S-a uitat prin tot oraşul, dar n-a găsit nimic.
Ce staţi acolo?
Diamantu-i în Spania undeva.
Trebuie să ne uităm peste tot. Myriam şi cu mine mergem de la Madrid la Sevilla.
Carlos merge la Valencia. Gonzalčs şi Pedro merg la Barcelona.
La treabă.
Luaţi maşinile. Vreau să găsesc familia înainte de mâine seară.
Tu ei Cadillacul.
- Ce-i asta? - Poate poliţia.
Ascundeţi-vă în garaj. Fă ceva dacă trebuie.
- Ce faceţi? - Aruncăm o privire.
Tu stai aici.
Ei sunt.
Tu eşti? Intră.
Nu eşti uşor de găsit. Îmi pare bine să te văd.
- Şi mie. - Mulţumesc.
Dă-i domnului geamantanul.
Ai luat geamantanul greşit. Arată la fel.
Am văzut când am vrut să-l deschid.
Cheia mea nu se potrivea. Aproape am chemat un lăcătuş.
Acesta este domnul Fred, proprietarul.
Îmi pare bine să te întâlnesc. Bei ceva? Vino.
Geamantanul tău.
Mă bucur că îl am înapoi.
Nu este un geamantan normal, vezi.
- N-ai găsin nimic? - Ce anume?
Oh, da, nu l-ai putut deschide. Trebuie să fi fost surprins.
A fost bine ascuns. Transportam ceva de valoare.
Arată ca şosetele, dar în realitate...
Ştii şmecheria cu şosetele? Sunt excelente pentru ascuns lucrurile.
Pot să-ţi spun adevărul. Sunt pline cu tutun.
Este la îndemână dacă vreo dată ai nevoie să treci ceva peste graniţă.
Uneori trebuie să încălcăm puţin legea, nu-i aşa?
- Mulţumesc pentru călătorie. - Trebuie să plec.
- Rămâi în Granada? - Pentru început.
- Te rog mai vino pe aici. - Sigur voi veni. Pe curând.
Sper. Eşti bine venit oricând la "La Corrida".
- La Corrida? - Aşa se chemă locul astă.
Familia devine nerăbdătoare.
Avem şi pentru ei un pahar. Îi chem şi pe ei.
Mi-ar place să-ţi fac o altă vizită curând.
Astăzi mergem în Granada.
Merg cu tine. Să salut doamnele.
Eşti aşa de drăguţă.
Cred că a încercat să mă păcălească cu şosetele alea.
Gonzalčs, Pedro.
Am o treabă pentru voi.
Diamantul trebuie să fie în jachetă fără ca ei să ştie.
Mergeţi după jachetă.
Urmăriţi-l pe tipul ăla. Sunteţi doi turişti nevinovaţi.
Luaţi-vă bicicletele şi urmăriţii peste tot.
- Este foarte frumos. - Foarte plăcut.
- Am rămas aproape fără tutun. - Trebuie să desfacem o şosetă.
Ia tutunul din jacheta mea întâi, înainte să se umezească.
Dă-mi jacheta lui Maurice.
- Toate lucrurile au locul lor. - Şi fiecare lucru are preţul lui.
Te avertizez. Data viitoare când faci asta, te pocnesc.
- N-am făcut-o cu intenţie. - Lasă fata în pace.
- Ce-ai zice de nişte morcovei... - Tăiaţi rondele.
Proastă exasperantă.
- Ai grijă. - Fără desert pentru tine.
Oricum nu-mi place prăjitura.
- Cred că ai pierdut ceva. - Mulţumesc.
Asta vorbeşte pentru tine. Eşti cinstit ori nu.
- Pe aici. - Pune jos bagajul.
Dacă ştii ce este înăuntru... Ceva foarte valoros.
Tutunul nostru preferat. Nu putem trăi fără el.
Stai jos.
- Vrei să bei ceva? - Iau o sticlă de Beaujolais.
Asta trebuie să fie jacheta pe care o căutăm.
- Vrei nişte tutun? - Nu, nu fumez.
Tu? Ia. îţi va place. Miroase asta.
- Frumos aici, nu-i aşa? - Diamantul este în buzunarul drept.
Vino puţin mai aproape. Nu-ţi fie frică.
Serveşte-te singur.
Stai aici.
Ia puţin. Miroase-l. Este bun.
Unde mergi? Ai să vezi. Vino.
Te-ai lovit singur?
Aceştia sunt domnii care au salvat tutunul nostru.
- Mai aduc câteva pahare. - Soţia mea.
- Eu sunt Gonzalčs. - Încântată să te întâlnesc.
Ai nevoie de jachetă? O atârn în debara.
O uiţi afară şi ar putea fi furată.
Noroc.
- Nu putem intra după jacheta lui. - Sunt prea mulţi. Nu putem s-o facem.
Felicitări. Sunt greu de îndepărtat.
Am o idee. Ca să recuperăm diamantul trebuie să luăm jacheta aia.
Ca să facem asta, trebuie să-i momim afară din rulotă.
Vom invita toată familia la cabaret.
Când toţi vor fi aici, tu poţi lua diamantul din jachetă.
Nu-i o idee rea până la urmă.
Nu-i văd nicăieri.
Iată-i, sunt acolo.
- Sunt toţi aici. - Să căutăm în rulotă.
- Nu-i nevoie. Poartă jacheta cu el. - Care jachetă?
- Jacheta cu diamantul în buzunarul din dreapta. - Perfect. Va fi în curând din nou al nostru.
Puneţi-vă ochelarii. Să nu vă recunoască. Sunteţi nişte clienţi.
Bună seara. Am rezervat cea mai bună masă pentru voi.
Ce primire!
Când întâlnesc parizieni, devin sentimental.
- Eşti parizian? - Din Pigalle.
Ştiam că te ştiu de undeva.
- Dă-ţi jos haina. E cald. Da, e foarte cald. Dă-o jos.
- Prefer s-o ţin pe mine. - Avem o garderobă.
- Simte-te bine. - Problema e... că port bretele.
- Şi ce? - Nu arată bine.
Ce vreţi să beţi?
Credeţi-mă. Am cel mai bun vin local. Specialitatea casei.
Periculos pentru femei, înviorător pentru bărbaţi.
- O să-ţi placă. - E un vin foarte special.
Ce neîndemânatic. Dă-mi jacheta. O duc în garderobă.
- Eşti foarte hotărâtă să-mi dezbraci soţul. - Încercam doar să ajut.
- Fă-l tare de tot. - Nici o problemă.
Ne vom uita după ei.
- Vor transpira. - Poţi paria.
Manuel, e gata.
Două pahare normale, unul pentru Myriam şi unul pentru mine.
Când se vor îmbăta, vom lua jacheta uşor.
- Este chiar plăcut. - Aşa sper.
- Cu bule, văd. - Într-adevăr.
- Sper să vă placă. - Ia paharul meu.
- O ţigară? - Nu, fumez numai pipă.
- În sănătatea ta. - Se bea dintr-o singură sorbitură.
Ei nu beau niciodată. N-are gust rău.
- Un pic cam uşor, dar bun. - Să vă mai pun?
- Dansaţi, doamnă? - Cu plăcere.
- Vrei să dansezi? - Da.
- Nu dansezi? - Tăticul... nu... dansează. Eu... Eu...
Pardon? Sigur că dansez.
- Nu mă întrebi şi pe mine? - Nu.
- Mi-e sete. -Ia-ţi un si... sirop.
- Chelner, un si... sirop pentru ea. - N-avem sirop.
Deci în Gra... Gra... Granada nu aveţi sirop?
- Bea apă atunci. - Nu vreau apă. Dă-mi.
Şi să termini sub masă?
Fraiere.
Ce surpriză!
Vorbim mai târziu.
Cineva va interpreta ceva.
- Unde sunt copiii? - Trebuie să fi ieşit la o plimbare.
Nicole nu poate dansa, aşa că nu ei nu se distrează.
Poate au ieşit la aer.
- S-a descurcat bine. Îl vom avea.
Patronul de la "La Corrida" este fericit să vă prezinte...
... faimosul trio de dansatori Les Cervantes şi pe chitariştii lor...
... într-un flamenco şi un dans din Sevilla. Aplauze pentru "Les Cervantes".
Ai un foc?
- Ce clovn. - Nu-i rău totuşi.
Trebuie să admiţi că se descurcă bine.
- Beţia are alt efect asupra lui. - Categoric.
E chiar tare.
- Ştiam că poate dansa java bine. - Dar ăsta este un java spaniol.
- Se ţine bine. - Stai puţin.
- Ce vrei să faci? - Am o idee.
- Ce vrea să facă tipul ăla mare? - Dă-ţi haina jos dacă îndrăzneşti.
Jacheta. Asta e şansa noastră.
Am centura neagră, grăsuţul meu.
Dragi ascultători, prezentăm finalul campionatului mondial de rugby.
Jucătorul din Granada este urmărit de parizian.
Va pasa? Da, nu, da.
Parizianul aleargă repede.
Va înscrie?
Ce mai meci, dragi ascultători.
Va trece micul parizian peste doamne?
Acest meci v-a fost oferit de Space Rocket Company Toc.
Adresa pentru viitoarele călătorii pe lună: Toc.
Asta a fost.
N-o să mai venim aici niciodată.
Ce noapte. Nu voi uita curând cluburile de noapte din Granada.
Aaa, tu eşti.
- Merg la mare. Vrei să înoţi cu mine? - Desigur.
Trezeşte-te. Aud oameni vorbind.
Repede, Jacques se duce cu blonda. Grăbeşte-te. Scoală-te.
Unde s-a dus?
Ţi-am lăsat un bilet în care îţi spun... că am plecat să în... înot cu ...
Dacă tot te-ai trezit îţi spun chiar acum.
Dacă ţii la fiul tău îmi returnezi diamantul înainte de ora 12.
- Care diamant? Eşti nebun... - Ai auzit destul.
- Ce s-a întâmplat? - Să mergem.
Să mergem, unde?
Pune băiatul în spate şi leagă-l.
- Mathilde, nu te doare capul? - Ba da.
- Nu trebuia să fi băut aşa mult. - Groaznic.
- Mă simt de parcă ne mişcăm. - Da, aşa e.
- N-o să-i prindem niciodată. - Doar stai să vezi.
A făcut insolaţie.
Mergi spre oraş. Vreau să-l văd urmărindu-ne acolo.
Ticălosul.
- Cred că am halucinaţii. - De ce, vezi păsărele?
Da, păsărele negre.
Opreşte, poliţia.
Poliţia va veni după noi.
Asta va fi bine pentru un schimb.
Sper că nu l-a rănit.
- Merge. - Ce merge?
Turbo compresorul meu.
Mai repede. Ne prinde. Mergi. Mergi.
- Intrăm în munţi. - Crezi că putem să-i urmărim?
- Nu-i văd nicăieri. - Nu s-au putut ţine de noi la deal.
Poliţia.
Acum nu vom mai lua diamantul niciodată.
Să aruncăm burduful şi să plecăm de aici.
Nu mă puteţi lăsa aici, Myriam.
Stai.
- Te-au rănit? - Asta capeţi de la femei.
- De ce ai făcut asta? - Să-ţi fac o favoare.
Aproape ne-ai omorât. Asta-i tot ce am putut salva.
Mâinile sus.
Diamantul furat de la Paris.
Paris şase luni mai târziu.
Au crezut că suntem hoţi şi ne-au închis.
A trecut o vreme până ne-au crezut şi ne-au dat drumul.
De asta vacanţa noastră a durat jumate de an.
Dar lucrul prostesc este că n-au prins hoţii niciodată.
- Scuzaţi-mă. - Să mergem.
Traducerea şi adaptarea drc_george@yahoo.com
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro