25.000 Ro RETAiL + 5 completari(trd- biotudor) sync Š 09.03.2021
ELIXIRUL DRAGOSTEI
Cam o dată pe lună, ies împreună cu prietenii,
ca să ne distrăm făcând ceva diferit.
Uneori, mergem la bowling sau la minigolf, sau la un film...
Într-o seară, am fost la o ţigancă ghicitoare în palmă,
la intersecţia Străzii 34 cu Vine.
Să-ţi văd palma.
Nu te descurci deloc cu femeile.
Ba nu. E în regulă.
Nu-i adevărat. Nu văd nicio femeie aici.
Ce e asta?
Nicio femeie...
- Îţi plac băieţii? - Poftim?
Eşti homosexual?
Nu.
Vreau să vadă şi sora mea ăsta.
Nu înţeleg.
Nu văd nicio femeie în viaţa ta, de multă vreme.
Poate... dintotdeauna
E cam deprimant.
Da, este. Dar am ceva pentru tine.
Ia să vedem... Numărul 17, numărul 13...
Unde naiba e?
Numărul 8.
De asta ai nevoie.
Diluează cu apă, în raport de o mie la unu.
Nu vrei să fie prea puternică.
Iei o sorbitură şi înghiţi.
Când vei deschide gura, femeile te vor considera fascinant.
Sunt biochimist.
Încearcă asta.
O să te întorci.
Spune-mi, cine e femeia cu care ai luat masa zilele trecute?
E cineva cu care lucrez.
Ceva posibilităţi romantice?
- Nu. - Nu?
De ce nu?
Vezi tu, eu... Nu e genul meu.
Nu e genul tău...
A fost o minciună.
Cu excepţia faptului că avea un fel de iubit,
Diane era exact genul meu.
Sunt psihobiolog comparativ.
Fac diferite teste pe primate. Cimpanzei.
Notez comportamentul subiectului,
apoi sper că rezultatele să fie asemănătoare la om.
Înfigi chestii electrice în creierul lor mic?
Nu.
Dar se practică aşa ceva, nu?
- Da. - De ce?
Poţi măsura activitatea electrică
sau, printr-un curent de mică intensitate,
poţi stimula o senzaţie sau un gând.
Poţi stimula o senzaţie?
Da.
De exemplu,
era un experiment
în care s-au amplasat electrozi
în centrul plăcerii din creierul maimuţei.
Când maimuţa apăsa un buton,
un semnal electric era transmis la electrod,
excitând maimuţa din punct de vedere sexual.
Glumeşti.
Nu.
Ghiciţi ce s-a întâmplat?
Era un mascul?
Da.
A apăsat pe buton până a murit.
Deci cunoşti experimentul.
Cunosc bărbaţii, dragă.
Termină.
Cu siguranţă e genul lui Paul.
Are acel ceva...
E o fată foarte arătoasă.
Ar trebui să te duci să vorbeşti cu ea.
Serios. Ar trebui s-o faci.
Fă-o!
- Nu o cunosc. - Asta e şi ideea.
Te duci să vorbeşti cu ea şi după aceea o vei cunoaşte.
Poate nu vrea să discute cu nimeni.
Poate. Sau poate vrea.
Trebuie să încerci, să dai cu zarul,
până găseşti pe cineva care vrea să vorbească.
Ascultă sfatul unui cunoscător.
Du-te! Hai!
Uite cum facem. Îţi dau 20 de dolari ca să vorbeşti cu ea.
20 de dolari. Doar ca să vorbeşti cu ea.
Nu.
40 de dolari.
Nu vreau s-o fac.
60 de dolari.
80 de dolari.
O sută de dolari?
Bine, bine...
M-a prins în faţa băii. Îmi ţinea calea.
Îţi vine să crezi?
Nu sunt decât tocilari urâţi în localul ăsta.
Dacă mai apare un funcţionăraş din ăsta...
Bună!
Pot să-ţi ofer ceva de băut?
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
De ce crezi că aş fi interesată de tine?
M-am uitat la tine? Ţi-am zâmbit? Am flirtat cu tine?
Nu.
Atunci, ce te face să crezi că aş fi interesată?
Eşti o persoană specială? Asta e?
Faci ceva cu adevărat fascinant? Cu ce te ocupi?
Sunt biochimist.
Ţi se pare că sunt o fană a biochimiştilor?
Biochimiştii nu au fane.
Şi de ce crezi că e aşa?
Nu e chiar o meserie fascinantă.
Nu, nu e o meserie care să te dea pe spate.
Sunt sigură că ţie ţi se par fascinante substanţele chimice,
dar ţi se pare că arăt a persoană interesată de cineva... chimic?
Stai puţin. Fac asta pentru binele tău.
Doar nu-ţi doreşti să păţeşti din nou asta, nu-i aşa?
Nu.
Ceea ce pentru mine e evident, pentru tine, nu e.
Uită-te la hainele tale şi apoi, la ale mele.
Vezi vreo diferenţă?
Pentru tine, hainele nu sunt foarte importante, dar pentru mine sunt.
Gustul e foarte important.
Îmi plac hainele de firmă. Îmi plac lucrurile frumoase.
Conduc un BMW. Tu?
Eu am un Volkswagen.
Fahrvergnugen.
Ştii ce înseamnă asta? Că nu-ţi permiţi un Mercedes.
Ai dreptate.
Nu ne potrivim, aşa că plec să-mi caut o fată... chimică.
Regret.
Încercam să te fac să înţelegi ceva.
Uite cum facem.
Merg cu tine diseară
şi-ţi îndeplinesc toate fanteziile sexuale...
dacă-mi răspunzi corect la o întrebare.
Mda.
Bine.
Cine a creat bluza asta?
N-am de unde să ştiu.
Adio!
Trebuia să opriţi complet la stop.
Permisul, certificatul de înmatriculare şi asigurarea, vă rog.
Da.
Ce fel de maşină e asta?
E o Alta Fazzoli.
Maşina mea se opreşte dacă iau piciorul de pe acceleraţie
şi încercam să trec...
Mai am două amenzi pentru asta, în acest an.
Dacă mai iau una, îmi anulează poliţa de asigurare.
Credeţi că s-ar putea să scap doar cu un avertisment?
Asta e adresa corectă?
Da.
Bună! N-ai niciun mesaj.
Rău! Asta e foarte rău!
Rău!
Vino aici.
- Orezul e groaznic. - Taci!
- Vorbesc serios. - Şi eu.
Te iubesc aşa de mult... Vreau să-ţi spun cât te iubesc.
Alo!
E în regulă. Nu trebuie să-ţi ceri scuze.
Am scos o sută de dolari din asta, nu?
Un cadou? Acum?
Da. Ce fel de cadou?
Bună!
Eu sunt Marisa.
- Bună! - Gary?
Da.
- Eşti singură? - Bineînţeles.
Şi vrei să rămâi aşa?
Bună!
Intră!
Ce mai faci?
Bine.
Frumos... E o canapea nouă?
Nu, o am cam de un an.
Pare nouă.
E bine întreţinută.
- Mai lucrezi pentru tatăl tău? - Da.
Ce?
Trebuie să plec.
Te-ai mai îngrăşat?
- Te servesc cu ceva? - Ce ai?
Am nişte vinuri grozave.
Ai cumva... gin?
Gin? Sigur.
Gin cu gheaţă.
- Tangueray, dacă ai. - Bine.
Pot să merg la baie?
Poate provoca somnolenţă. A se utiliza cu precauţie la volan.
- Cum a fost? - Minunat.
A vrut doar să vorbim.
Trebuia să-i vezi combina.
Pariez că valorează câteva mii.
Fiţi atenţi...
Numărul şase.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Trebuie să-ţi spun ceva.
După vreo patru ore, au început să plece.
Orice s-ar fi întâmplat înainte... a încetat să se mai întâmple.
Apoi, când am făcut curat, am găsit asta în lapte.
Lapte.
Te-ai prins? Pisicilor le place laptele.
Aşa...
Ţiganca a spus că se întâmplă atunci când vorbeşti, nu-i aşa?
Poate are legătură cu sunetul.
Dacă scârţâi cu creta pe tablă, îţi vine să te urci pe pereţi.
Poate că e un sunet care...
te urcă pe alţi "pereţi".
Nu mă crezi?
Nu. Aş vrea să te cred.
Ce vrei de la mine?
Eşti sigur? Eşti absolut sigur?
Da. Nu ai de ce să-ţi faci griji. E doar o sare.
O sare lichidă condensată.
- Vrei s-o iau eu? - Nu.
Nu a sunat neobişnuit. Ţie cum ţi-a sunat?
Nu ştiu.
E un sunet neobişnuit pentru un cimpanzeu?
Nu.
E Romeo! Încearcă să treacă prin perete!
Ce vrea să facă?
Încearcă să treacă prin perete!
Nu, nu face asta.
O să-ţi rupă mâna.
Nu, nu.
Eu...
E mort?
Nu.
Doarme.
După câteva săptămâni de teste, am descoperit cum funcţionează.
Odată înghiţită, afectează corzile vocale.
Când vorbeşti, microvariaţiile din vocea ta
stimulează cilii din urechea internă a persoanei de sex opus.
Vibraţia lor trimite un semnal către creier, care, la rândul lui, produce
o combinaţie de compuşi chimici responsabili de senzaţia de iubire.
Am descoperit, de asemenea, că...
Unu: indivizii de acelaşi sex devin ostili.
Doi: trebuie diluata.
În concentraţia asta, e mult prea puternică.
Şi trei... rezistă numai patru ore.
Următorul pas logic ar fi fost testarea pe oameni.
Dar pe cine s-o faci?
Aveam obligaţia morală faţă de omenire
să ne asigurăm că acest medicament periculos
nu va ajunge pe mâini nepotrivite.
Dar unde am fi putut găsi subiecţi de încredere?
Ştiu că nu e foarte corect din punct de vedere ştiinţific, dar...
Am putea să luăm amândoi eşantioane şi să le testăm în lumea reală.
Diane, amândoi suntem oameni chibzuiţi şi responsabili.
Pentru binele omenirii, am împărţit restul poţiunii în două
şi am convenit să nu ne vorbim timp de trei săptămâni.
Permisul, certificatul de înmatriculare şi asigurarea, vă rog.
De data asta, vă dau doar un avertisment.
Mulţumesc.
Eu termin cam într-o oră.
Mă întrebam dacă...
am putea să bem ceva împreună.
Nu prea cred.
Asigurarea a fost anulată.
R.T. Moreno.
Bună ziua!
Pot să vă ajut cu ceva?
Scuzaţi-mă.
Cine este şeful d-rei Moreno?
Directorul regional...
Dick Webster.
Dick...
Trei amenzi. Doamne...
N-ai omorât pe nimeni, nu?
- Nu. - Bine.
Bill? Sunt Dick Webster.
Vreau să anulez o suspendare.
Mă scuzaţi.
E foarte frumos, nu-i aşa?
Da, este.
Dino!
- Cumpără-mi colierul acela. - Da, domnule.
Ţi-a spus vreodată cineva cât eşti de frumoasă?
Nu. Nimeni întreg la minte.
Scuzaţi-mă...
Am mai cunoscut femei frumoase. Multe femei frumoase.
Dar tu...
Eşti cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o în viaţa mea.
Ştiu că sună aiurea, dar crezi în dragoste la prima vedere?
Bravo!
Valea!
Vreau să primeşti asta.
Nu pot.
Te rog, fă-mi plăcerea! Ia-l!
Nu simt adesea astfel de lucruri şi chiar vreau să ţi-l dăruiesc.
E maşina ta?
Este o Alta Fazzoli.
Ştiu.
Eu sunt Enrico Fazzoli.
Deţin compania care fabrică maşina asta.
Mulţumesc.
Guvernatorul dă o petrecere diseară.
Nu am nicio însoţitoare.
Vrei să vii cu mine?
Nu prea cred.
- De ce? Eşti măritată? - Nu, nu...
Eşti logodită? Ai un logodnic?
- Nu, nu... - Un iubit? Un prieten?
- Nu. - O prietenă?
Nu!
Bunica ta e bolnavă şi trebuie să stai cu ea?
- A murit. - Îmi pare rău.
E în regulă. A murit acum douăzeci de ani.
Atunci, de ce nu vii cu mine?
Bună seara!
S-a întâmplat ceva?
Porţi smoching.
Desigur. E o petrecere formală. Nu ţi-am spus?
Nu.
Îmi pare rău. Iartă-mă. Dar avem destul timp.
Te rog. Pune-ţi o rochie. Voi fi bucuros să te aştept.
Nu am nicio rochie.
De obicei, familia regală soseşte după ce vin oaspeţii.
Cu toate astea, prinţul Geoffrey nu vrea să piardă nicio fată.
E în regulă. Nu te teme.
Arăţi... minunat.
La masculii dominanţi,
nivelele receptorilor pentru serotonină s-au dovedit ridicate.
Hibridizarea în situ a arătat
colocalizarea lor cu receptorii pentru dopamină.
Care e diferenţa între ignoranţa şi indiferentă?
Nu ştiu şi nu-mi pasă.
Mulţumesc, Enrico. Noapte bună!
Doamne...
Bună! Ai 67 de mesaje.
Fahrvergnugen.
Bună!
Numele meu e Cheryl.
Nu-mi spui cum te cheamă?
Paul.
De ce mă priveşti aşa?
Sunt curios să ştiu la ce te gândeşti.
Nu o să-ţi spun.
Prefer să fiu puţin misterioasă.
Îţi plac fetele misterioase?
Nu.
Ce fel de fete îţi plac!
Sincere şi directe. Nu-mi plac misterele.
Glumeam în legătură cu misterele.
Da...
Pot să fiu directă.
Pot fi foarte directă.
Da...
De fapt, aş putea fi atât de directă, încât te-aş speria.
Te-ai speriat?
Nu.
Doamne...
E grozav.
Bine, bine...
E destul de direct pentru tine?
Da, da... A fost excelent. Ai fost extrem de directă.
Atunci, de ce nu plecăm de aici? Să mergem la mine.
Bine. O să merg la tine.
O să merg la tine acasă şi o să-ţi dau tot ce-ţi doreşti de la un bărbat.
Dacă îmi răspunzi corect la o întrebare.
Care?
Cum se sintetizează un alcaloid metilat?
Nu ştiu.
Adio!
Da!
Era târziu, dar barurile erau deschise.
iar eu simţeam nevoia să-mi continui cercetările.
Era eficient sută la sută.
Indiferent de ceea ce făceau sau cu cine erau, te voiau pe tine.
Erai cel pe care îl căutaseră întreaga viaţă.
Erai nostim, inteligent şi, mai presus de orice, foarte atrăgător.
A funcţionat şi a făcut miracole.
A eliminat orice teamă că nu te-ar fi plăcut sau că n-ai fi destul de bun.
În loc să lupţi ani întregi cu realitatea, o schimbi.
Realitatea vine la tine.
Nu trebuia să fii arătos, bine îmbrăcat sau bogat.
Nu conta. Trebuia doar să vorbeşti.
Aşadar... Cum vă plac covrigeii?
Nu trebuia să fii nostim, inteligent sau perspicace.
Nu conta ce spuneai. Conţinutul era irelevant.
Aşadar... Îţi plac cauciucurile?
Se spune că puterea corupe,
iar puterea absolută corupe în mod absolut.
Ei bine... Aşa este.
Se mai spune că drumul exceselor duce la palatul înţelepciunii.
Palatul înţelepciunii mele era frăţia Sigma Delta Pi.
Am învăţat multe în noaptea aceea.
Am învăţat multe despre mine. Şi despre femei.
Şi am mai aflat că exista o lege
care interzice accesul bărbaţilor în frăţiile feminine după ora 21:00.
Cum merge?
Pot să te ajut cu ceva?
Nu. Am venit să văd o prietenă.
- Cine anume? - Diane Farrow.
Regret, dar d-ra Farrow nu aşteaptă pe nimeni.
Eram în trecere.
Îmi pare rău.
De ce nu te duci să-i spui că a venit Gary Logan?
Bine.
Stan, a venit un anume Gary Logan s-o vadă pe d-ra Farrow.
Îmi pare rău.
Glumeşti...
Nu. E cu cineva.
Cine e individul ăla?
Prinţul Geoffrey.
Prinţ? Ce fel de prinţ?
Al Angliei.
Incredibil...
Asta e... Mulţumesc.
Pe aici?
Diane?
Pa, Diane!
Iisuse, arăţi minunat! Ce ai făcut?
Te-ai tuns? E o tunsoare grozavă.
Ţi-ai reparat dinţii.
Ai luat poţiune.
Aşadar...
Frumoase haine! Tu le-ai cumpărat?
Serios?
Te distrezi, nu?
Da, da...
Ce căutai la frăţia studentelor?
Ce căutam acolo?
Nu...
Eram...
Nu pot să-ţi spun. Îmi pare rău, nu pot.
Făceam cercetări.
Ce?
Glumeşti.
Bine, bine...
Poţi să ţii un secret?
Şi eu.
Îmi pare rău...
Nu e corect, pentru că tu eşti sub influenţa poţiunii.
Nu poţi să vorbeşti.
De unde să ştiu că nu ai făcut lucruri sordide, de nedescris?
Ce?
Glumeşti...
Ce faci, te întâlneşti cu preşedintele?
Cine e acolo?
Îmi pari cunoscut.
Sunt prinţul Angliei.
Paul, diseară mergem la o licitaţie de artă în scopuri caritabile.
Vrei să vii şi tu? Nu vorbeşti.
De ce nu vorbeşti?
Ai observat că Diane nu vorbeşte?
Iar joci jocul ăla cu muţenia? Da, asta faci.
- Iar face pe muta. - Pe bune?
Aşadar, vii la petrecere. Spune-i să vină la petrecere.
Asta înseamnă, pe muteşte: "Trebuie să vii."
Ai un smoching?
Înălţimea Voastră, sunt încântată să vă văd.
Sunt Jane Childs, de la Consiliul Artelor.
D-ră Childs, mă bucur să vă văd.
Aceştia sunt prietenii mei Paul şi Diane.
Încântată.
Acesta este unul dintre noii noştri sculptori sud-americani.
Va avea o reprezentaţie individuală.
Mulţumesc.
Mergem? Vii, Paul?
Nu? În regulă.
- L-aţi cunoscut pe primarul Cox? - Nu, n-am avut plăcerea.
... de aceea are o acurateţe anatomică ridicată.
Mă scuzaţi, Înălţimea Voastră.
Se pricepe la femei, nu-i aşa?
Un doiar. Doiarii sunt nervoşi. Eu am un doiar.
Treiarul e al tău.
Regele e al meu.
Iată şi un patru.
Patru şi...
Îmi pare rău, nu puteţi face asta.
Pot să-ţi vorbesc?
Mă scuzaţi o clipă?
Doamnelor şi domnilor, licitaţia e pe cale să înceapă!
Prinţul Geoffrey s-ar putea orienta, în stilul său nebunesc,
către psihiatra de primate Diane Farrow.
D-ra Farrow, expert în psihobiologie comparativa,
cu experienţa considerabilă în domesticirea bestiilor,
l-a domesticit pe neîmblânzitul rege al junglei,
prinţul Geoffrey de York.
Cât priveşte punctul de vedere al Palatului Buckingham,
sursele noastre spun că regina-mamă nu va declara nimic
până nu o va întâlni pe frumoasa psihologă americană.
Bună!
- Ghici ce! - Ce?
Geoffrey mi-a cerut mâna aseară.
Şi ce i-ai spus?
I-am spus că o să mă gândesc la asta.
O să te gândeşti... De ce i-ai spus asta?
Ştii...
Toată viaţa mea, m-am simţit... urâtă.
Iar acum, cel mai dorit bărbat din lume îmi spune că sunt frumoasă.
Prinţul Angliei e la mine acasă şi mă adoră.
E un vis devenit realitate.
Aş putea fi prinţesă.
Ai luat-o razna.
Care e explicaţia?
N-am avut nicio întâlnire în patru ani.
Ce e?
Ai glumit când ai spus că nu te-ai întâlnit cu nimeni.
Cum adică?
Diane... Noi am ieşit împreună.
Da?
- Da. Nu-ţi aminteşti? - Nu.
Prânzul. Am ieşit să luăm prânzul.
- Aia a fost o întâlnire? - Da.
Credeam că o întâlnire înseamnă să te duci la cineva acasă,
să-l iei şi să-l scoţi la masă.
Aşa e o întâlnire formală, dar nu trebuie să faci asta.
Iartă-mă. Habar nu am avut că aceea a fost o întâlnire.
A mai fost vreuna de care nu ştiu?
Nu. Pentru că ai spus că ai un fel de iubit.
Nu e un iubit.
- Nu? - Nu.
- Ţi-e foame? - Da.
Vrei să mergem să luăm ceva de mâncare?
Vin cu maşina la tine, te iau şi...
Stau de vorbă cu tatăl tău.
- Asta e o întâlnire? - Cu siguranţă.
Bine.
Şi atunci, s-a întâmplat ceva magic.
Pentru prima dată în viaţă, am simţit ceva perfect.
Odată ce ai acel sentiment, acel sentiment perfect,
vrei ca el să dureze o veşnicie.
Dar, pentru că dragostea nu oferă garanţii,
faci ceea ce poţi face.
Iar singurul lucru pe care-l poţi face este să te căsătoreşti.
Planifici momentul cu mare atenţie,
făcându-l cât mai ispititor şi mai romantic cu putinţă.
Iar dacă acceptă, te căsătoreşti,
ţii pumnii strânşi şi speri să reziste.
Abia aşteptam să-mi petrec restul vieţii cu Diane.
Totul era aranjat.
Rezervasem o pensiune clasică, pe o faleză, cu vedere la ocean.
Urma să privim apusul...
Diane?
Unde eşti?
Alo!
Nu. Aţi greşit numărul.
Alo!
Diane, ce e cu tine? Unde eşti?
Bună!
Unde ai fost?
Paul... S-au întâmplat atâtea!
- Atât de multe! - Spune-mi.
Ei bine...
Săptămâna trecută...
S-a întâmplat ceva între noi.
Am devenit... prieteni.
Prieteni?
Adică... E important să fim prieteni, nu?
Da. Dar...
Am crezut că am devenit mai mult decât prieteni.
Cred că ar trebui să-ţi spun ceva.
M-am văzut cu cineva...
Din când în când, în ultimii zece ani.
Şi am avut probleme. Adică n-a mers niciodată.
Dar, dintr-odată, şi-a revenit. S-a schimbat.
Pentru mine, e un vis devenit realitate.
Gary...
Paul, el e Gary.
Paul...
Paul, te rog să nu te superi.
Putem rămâne prieteni, da?
La început, m-am simţit îngrozitor. După aceea, lucrurile s-au înrăutăţit.
Nu puteam să mănânc. Nu puteam să dorm.
Nu puteam decât să mă gândesc la Diane.
N-aveam de ales. Trebuia să o recâştig.
Aşa că am făcut ceea ce face orice om,
atunci când iubeşte pe cineva care iubeşte pe altcineva.
Pretinzi că vrei să fiţi doar prieteni,
dar, în realitate, vrei să le sabotezi relaţia.
O dirijam pe Diane către mlaştina multiplelor greşeli ale lui Gary.
Pentru că nu-l cunoşteam pe Gary,
trebuia să aflu mai exact care erau acele greşeli.
Şi? Cum e cu Gary?
Gary e minunat.
- E un tip arătos. - Crezi?
Arată grozav numai cu prosopul pe el.
Ar putea fi fotomodel pentru prezentare de prosoape.
Dar cum e el în realitate? Nu am avut ocazia să-l cunosc.
Ei bine...
Îţi poţi imagina cum e să ai un sentiment perfect pentru cineva?
Da.
Aşa l-aş descrie eu pe Gary. E pur şi simplu... perfect.
Perfect?
Perfect.
Şi. În afară de perfect, cum mai e?
Este...
E oarecum perfecţionist.
Deci e perfect şi perfecţionist.
Şi ce înseamnă asta? E punctual?
Este... E foarte hotărât.
Vrea să facă lucrurile pe care vrea să le facă.
Şi asta e bine? Îţi place asta la el?
De obicei, da.
Nu întotdeauna?
Ei bine...
Uneori. Îi place să facă lucruri care mie nu-mi plac.
Îmi pare rău.
Alo!
Bună!
Stăteam de vorbă cu Paul.
Gary, suntem doar prieteni.
Gary, eu...
Bine.
Te iubesc!
Bine, pa!
Gary nu mai vrea să vorbesc cu tine.
Şi tu ce vrei, Diane?
Nu vreau să-l pierd. Îl iubesc.
Îmi pare rău.
Planul nu avea cum să funcţioneze.
Influenţa lui Gary asupra lui Diane era prea puternică.
Ar fi făcut orice, numai să-i fie pe plac.
Era ca şi cum ar fi intrat într-o sectă.
Am trecut de la sentimentul că aş putea s-o iubesc veşnic pe Diane
la întrebarea dacă voi mai putea să mă îndrăgostesc vreodată.
Am putut.
Bună!
Bună! Eram prin zonă şi... M-am gândit să te salut.
Drăguţ din partea ta! Vrei să intri?
Bine.
Pot să merg la baie?
Cu ce spuneai că te ocupi? Eşti contabil sau ceva de genul ăsta?
Poftim.
- Astea sunt toate? - Da.
- Şi cablurile? - Sunt în acelaşi loc cu manualele.
- Bună treabă, amice! - Te întorci, da?
- Sigur. - Bine. Pa!
I-am dat tot ce aveam de valoare, inclusiv elixirul dragostei.
Am încercat să-i explic că îi afectează faringele,
dar era evident că femeia aia era mai interesată de câştig decât de ştiinţă.
Ce fată minunată...
Timp de patru ore, nu m-am putut gândi decât la Marisa.
Frumoasă, inteligentă, minunata Marisa...
Patru ore mai târziu, îmi venea s-o sugrum.
Nu-mi venea să cred ce efect puternic avusese poţiunea asupra mea.
Aş fi fost în stare de orice ca s-o fac fericită pe Marisa.
Era ca şi cum aş fi făcut parte dintr-o sectă.
- Ai vândut toată sticla? - Da
Cum arată cel care a cumpărat-o?
Înalt, arătos, brunet, ochi negri.
Purta inel?
Da. Un şarpe de aur cu rubine în loc de ochi.
Alo!
Diane, m-am întors acum de la madame Ruth.
Gary foloseşte poţiunea asupra ta.
Paul, îl iubesc...
Nu-i adevărat! Pleacă patru ore de lângă el şi vezi dacă-l mai iubeşti!
- Fă asta pentru mine! - Paul, e ridicol.
De ce te obligă să iei mereu telefonul cu tine?
Te sună la fiecare patru ore?
Crede că foloseşti elixirul dragostei asupra mea.
Nu-i spune! El e duşmanul!
Închide telefonul, Diane.
Probabil că a aflat despre asta. Ai scris asta undeva?
Trebuie să închid.
- Închide telefonul. - Ai scris asta în jurnalul tău?
- Da, dar... - Probabil ţi-a citit jurnalul.
- Diane? - Nu te mai ascult.
Eu nu o folosesc, dar el da.
Într-o bună zi, o să se termine.
Vei fi însărcinată, măritată şi vei purta copiii ticălosului ăluia!
O să dispară efectul, iar tu vei fi măritată cu omul pe care-l urăşti,
având o grămadă de ticăloşi nuci alergând în jurul tău!
Am continuat să o sun, dar nu mi-a mai răspuns.
I-am scris, dar scrisorile s-au întors fără răspuns.
Am încercat să-l înfrunt pe Gary.
N-a mers.
Rămăsese un singur lucru de făcut.
Ai vreun antidot sau ceva mai puternic decât...
Stai jos.
Cu mulţi ani în urmă, a fost o molimă.
A afectat mulţi oameni.
Nu se simţeau deloc bolnavi.
Trăiau până la adânci bătrâneţi, dar...
Ceva murea înăuntrul lor.
Capacitatea de a iubi pentru totdeauna.
Acesta este leacul.
"Elixirul dragostei nr. 9" nu produce sentimente.
Le purifică.
Dragostea este adesea estompată de îndoială, prejudecăţi, suspiciuni.
Cu ajutorul lui, toate astea dispar.
Dragostea devine pură.
Cea mai mare tragedie a vieţii e atunci când iubirea păleşte.
Cu "elixirul dragostei nr. 9", nu păleşte niciodată.
Aşa că, dacă v-aţi iubit vreodată şi luaţi amândoi poţiunea,
vă veţi iubi din nou, pe cât de mult v-aţi iubit vreodată şi de-a pururi.
Eşti absolut sigur că te-a iubit?
De ce?
Dacă luaţi amândoi această poţiune,
iar tu o iubeşti, dar ea nu te-a iubit niciodată cu adevărat,
tu o vei iubi pentru tot restul vieţii,
iar ea te va urî până la moarte.
Minunat...
Cum funcţionează?
A spus: "Beţi din acelaşi pahar şi sărutaţi-vă după aceea."
În cinci minute îşi face efectul.
"Dacă inima ta doreşte şi poate fi pe placul ei, stai şi ascultă."
"Vei auzi un cântec precum o adiere."
Dacă îţi doreşti să te îndrăgosteşti, la cinci minute după marele sărut,
auzi "vânticelul" ăsta muzical şi te îndrăgosteşti pentru totdeauna.
"Dar, dacă inima ţi-e încăpăţânată, precum cea a unui nătărău,"
"nu vei auzi nimic şi o să simţi gust de transpiraţie de catâr."
Aşadar, dacă eşti un ticălos şi nu ai intenţii serioase,
la cinci minute după sărut, vei simţi gust de transpiraţie de catâr,
ceea ce îmi imaginez că e groaznic.
Prin urmare, dacă iau această poţiune împreună cu Diane şi o sărut,
cinci minute mai târziu, presupunând că mă mai iubeşte,
"numărul 9" va surclasa "numărul 8", indiferent câtă poţiune ar lua Gary.
Asta presupunând că mă iubeşte.
- Paul... - N-am terminat.
Pentru asta vă aflaţi aici.
Diane nu vorbeşte cu mine şi nu va lua poţiunea de bunăvoie.
Am nevoie de ajutorul vostru.
Planul e foarte simplu.
Mergem la ea acasă, eu bat la uşă... Voi aşteptaţi în vestibul.
Dacă răspunde, eu dau buzna şi voi mă urmaţi.
Dacă nu răspunde, dărâmăm uşa,
o prindem. O punem jos, eu o gâdil la genunchi, iar ea deschide gura.
Îi torn pe gât poţiunea şi o forţez s-o înghită.
O sărut, apoi aşteptăm cinci minute.
Sigur că va fi dificil
să o facem să înghită
pentru că ştiţi, femeilor nu le place să înghită.
Scuze...
De asemenea, dacă e Gary acolo, va ieşi cu bătaie, pentru că...
Dar noi suntem patru. Cred că-l putem dovedi.
Asta, dacă nu cumva are o armă. Dar posibilităţile sunt mici.
Aveţi Întrebări?
Ce e? De ce aveţi feţele astea? Nu mă credeţi?
Problema nu e că nu te-am crede. Doar că...
Nu te credem.
Şi nu e numai asta, dar ne mai ceri să încălcăm numeroase legi...
Violare de domiciliu. Acte de ultraj...
Ron. Tu mă crezi?
Mai degrabă cred în "teoria glonţului magic".
Staţi aşa!
E pe terminate, scumpule.
Individul ăsta, Gary, are restul de poţiune, da?
- Exact. - Minunat!
Cu bine! Pa!
Doamne... E un înger.
Ticăloasă!
Mi-a luat Rolexul şi portofelul.
Da. Exact. Vreau să raportez furtul unui card Visa. Mulţumesc.
- Ce o să-i spun lui Judy? - Spune-i că eşti un ticălos.
Acum mă ajutaţi?
Nu uitaţi... Ce faceţi dacă apare Marisa?
- O batem măr. - Nu.
Ne acoperim urechile, strigăm şi urlăm.
- Nu o ascultăm. - Exact. Şi dacă apare Gary?
- Îl prindem. - Şi-l batem măr.
Bine.
Bună!
Eşti una dintre prietenele lui Diane?
- Da. Tu cine eşti? - Paul Matthews...
- Acel Paul cu care lucrează? - Da.
- Cel cu care s-a cuplat după prinţ? - Exact.
Mi-a spus să nu vorbesc cu tine.
Se întâmplă ceva ciudat, nu-i aşa?
Aşa e.
A ieşit cu prinţul Angliei, dar l-a părăsit.
Apoi, a fost nebună după tine, iar acum se mărită cu ticălosul ăla.
Se mărită cu el?
- Da. - Când?
- Cam într-o oră. - Doamne...
Cu toată agitaţia, a uitat asta.
Bună!
Ce se petrece aici?
- Vrei să-ţi povestesc? - Da, aş vrea.
Îi dai să bea din paharul ăsta, după care îmi aduci mie paharul.
Beau din el, intru şi o sărut.
- Tipul ăsta, Gary, e masiv? - Da.
Ai spus că era nebună după mine.
Ăsta e cuvântul pe care l-a folosit?
Da.
Ţi-a spus vreodată că e îndrăgostită de mine? A folosit cuvântul acela?
Nu. A spus că e "nebună".
"Dacă inima ta doreşte şi poate fi pe placul ei, stai şi ascultă."
"Vei auzi un cântec precum o adiere."
Minunat!
E o tradiţie ca mireasa şi domnişoara de onoare
să bea şampanie fiecare din paharul celeilalte.
Da?
Da. E un obicei irlandez.
- Nu ştiai? - Nu.
- Toarnă. - Bunico...
În regulă...
Acum ridici paharul foarte sus.
Pentru Diane şi... cum l-o chema!
- Gary. - Aşa.
Arăţi minunat.
Gary, ieşi de aici!
E semn rău ca mirele să vadă mireasa înaintea nunţii.
Ei bine, să bem pentru ghinion!
Mai poţi face ceva.
Trebuie să bei din acelaşi pahar, după care s-o săruţi.
Să beau din acelaşi pahar, iar după aceea s-o sărut?
Se va îndrăgosti de omul pe care-l iubeşte mai mult
şi-l va urî pe celălalt pentru totdeauna.
Dar trebuie s-o faci acum. Dacă vei aştepta prea mult, nu va funcţiona.
Nu!
Înapoi!
- Pleacă de aici! - Nul
Dă-te la o parte, sau sparg asta în capul tău!
La o parte! Diane...
Doamne!
Diane!
Băieţi... Nu sunt nebun, da?
Nu sunt nebun.
Nu!
Bună, Gary!
Ascultă, ştiu că te grăbeşti să te însori,
aşa că să trecem peste introduceri.
Ai ceva ce-mi doresc.
E atât de... groasă.
Trebuie s-o diluezi.
E pură?
"Dar, dacă inima ţi-e încăpăţânată, precum cea a unui nătărău,"
"nu vei auzi nimic şi o să simţi gust de transpiraţie de catâr."
Ce e? Ce faci?
Stai!
Gary.
Lasă-mă s-o fac.
Gary, nu!
Stai!
Da...
Haide!
Dacă e cineva aici care are un motiv să se împotrivească acestei căsnicii,
să vorbească acum sau să tacă pentru totdeauna.
Diane Farrow, îl iei de soţ pe acest bărbat,
la bine şi la rău, până când moartea vă va despărţi?
Da.
Verigheta!
Îmi cer scuze.
Ce se petrece?
Ticăloaso!
Târfă afurisită!
Târâtură!
Ticăloaso!
Doamne!
Avem o urgenţă chiar aici!
Toată lumea afară!
Mişcaţi-vă!
Ajutor!
Dacă vreţi să sunaţi,
închideţi şi mai încercaţi o dată.
Dacă aveţi nevoie de ajutor apăsaţi tasta 0.
Diane...
Unde ai fost?
Nu!
Atingeţi-vă nasul cu degetul!
Săriţi într-un picior!
Ridicaţi mâinile sus şi faceţi aşa...
Apucaţi-vă bine de sfârcuri!
Vă place, nu?
E momentul pentru o mică scamatorie.
Aş vrea să vă pot spune că, la cinci minute după ce am sărutat-o pe Diane,
a ieşit în fugă şi mi s-a aruncat în braţe
şi că ne-am îndrăgostit pentru totdeauna.
Dar nu s-a întâmplat aşa.
A durat şase minute.
Îmi pare rău.
E în regulă.
- Să plecăm de aici! - Bine.
Ce frumos...
ROMANIAN
Traducerea şi adaptarea Cristian Pavel
Webrip by okota_99