Traducerea si adaptarea: Snake_Eyes
Tată.
Am plecat în oras.
Te rog să nu vii după mine.
E stare de asediu. tine-le în sigurantă.
Regret.
Te iubesc.
Ascultati NPR. Sunt gazda emisiunii, David Newborn
si asta e Pozitia Globală. Acum stirile zilei.
După luni bune de la începutul de epidemie mondial
guvernele nationale si locale au început să suprime
virusul epidemic necroambulis.
Ministerul agriculturii nu a găsit o solutie pentru culturile infectate.
Oficiali din minister încurajează fermierii să-si ardă culturile
într-o încercare disperată de a distruge răspândirea.
Vă rog să vă întoarceti la casele voastre.
Starea de asediu începe la ora 8:00.
În vreme ce cetăteni din orase si zone metropolitane sunt foarte loviti
prin răspuns rapid si carantină,
rapoartele săptămânale indică o scădere cu 30% a infectiilor.
Curătarea si legea martială sunt încă în vigoare.
Oficialii din Ministerul Sănătătii alături de cei din Centrul de control al bolilor
nu au dat niciun amănunt legat de un leac sau un vaccin.
Despre cei infectati, oamenii de stiintă sugerează acum
că un miros elevat este un semn indicator
a ceea ce numim "transformarea".
Verific-o pe asta dacă e infectată.
- Uită-te la indicatorul ăla. - Da, am prins un altul.
- Circulă în timpul stării de asediu. - Vezi dacă e infectată. Adu-o aici.
Doctorilor cu pacienti în stagiul trei li se aduce aminte
că ridicarea carantinei se face la orele 17.
Dle, n-ar trebui să fiti aici.
Ăsta e un adăpost pentru infectati. E periculos.
Dar fata mea e aici.
- Cum o cheamă? - Maggie.
Marguerite. Marguerite Vogel.
Marguerite Vogel...
Dle Vogel?
Rana de muscătură a fetei dv e foarte severă.
Acum, poate că stim multe despre asta,
doar că nu stim încă s-o oprim.
Probabil va arăta mai multe semne de agresiune.
Îsi va pierde apetitul si apoi va avea din nou.
Uitati-vă la mine.
Când se întâmplă asta, duceti-o în carantină.
În mod normal nu as elibera pe cineva cu tipul ei de infectie.
O fac ca o favoare pentru Vern.
Carantina este de opt săptămâni.
Luati-vă rămas bun si duceti-o direct la Blaire.
Îi voi trimite toate actele necesare lui Vern.
El se va ocupa si vă va răspunde la întrebări.
Baftă, dle Vogel.
Tată? Tată!
- Regret. - Te-am căutat peste tot.
Regret.
Ce a zis?
Doctorul?
Vern ne-a ajutat să te scot de aici.
Nu te mai scărpina!
- Unde mergi? - Înăuntru.
- Mag. - Voi fi bine.
Alo?
Maggie? Maggie? Treci în masină!
- Ce s-a întâmplat? - Fă-o acum. Haide. Vino.
Mamă! Tata e acasă!
Mai încet, scumpo!
ti-ai făcut bagajul?
Călutul frumos merge si el?
Nu îl iei si pe el?
- Ai luat tot ce-ti trebuie? - Da.
- Molly! - Tati!
ti-am simtit lipsa.
- Mă bucur să te văd. - Bună, Moll.
Ce ai pătit la mână?
M-am lovit.
Şi eu m-am zgâriat.
Dar mama m-a ajutat.
- Pe tine cine te-a ajutat? - Doctorii.
Acolo ai fost?
Da. Le-a luat ceva până s-o facă.
Mi-ai lipsit.
Tata a zis că ti-e rău...
dar esti pe moarte.
Bobby...
Câtiva copii de la scoala mea s-au infectat.
Îl cunosteam pe unul. Steven.
Nu prea îl plăceam, dar nu cred că merită să moară.
Doare?
Nu. Nu mai doare.
De ce trebuie să stăm cu mătusa Linda?
Pentru că sunt contagioasă.
Mamei îi e frică că vom lua si noi.
E doar pentru că te iubeste.
Du-te si fii bun cu Molly.
Bobby?
- Îmi lipsesti, pustiule. - Şi tu îmi lipsesti.
Gata?
Ne spun că pacientii au câteva zile
înainte de ceea ce ei consideră a fi ultima etapă.
Rămâneti pe frecventă, continuăm discutia...
De ce nu te aranjezi si mă ajuti cu vasele?
Caroline pregăteste ceva de mâncare.
Nu mi-e foame.
Allie a sunat de câteva ori.
Două săptămâni?
Ai petrecut două săptămâni acolo căutându-mă?
Da.
I-am promis mamei tale
că te voi proteja.
Da, dar... voi?
- Dacă vă fac rău? - Nu-ti face griji.
Caroline si eu suntem precauti.
Nu trebuia să mă aduci înapoi.
Trebuie să mănânci ceva.
Fă-o pentru mine.
Voi încerca.
Maggie? Unde îti sunt bandajele?
Mă bucur mult că am coborât.
Ştiu. Eu...
N-o pot privi.
N-o pot vedea, stiind ce are să i se întâmple.
N-o pot face, Wade.
Regret.
Nu înteleg...
Îl tot rog pe Dumnezeu,
dar nu îmi dă niciun răspuns.
Wade?
- Ati sunat la Fred si... - Ken.
Momentan nu suntem la fermă.
Lăsati-ne un mesaj si vă contactăm noi.
Asta a fost groaznic.
A fost totusi drăgălas.
Ce părere ai că încep scolile?
Nu, trebuie să nu mai pretinzi
că lucrurile rele nu se vor întâmpla aici.
Lucruri rele?
Conform sanctionării guvernului...
... oamenii sunt identificati în sistem si trimisi acasă la familii.
Chiar au programări la medicii de familie
ce raportează înapoi la spitale.
Şi dacă încalcă timpul alocat...
Da. Cât timp durează până apare transformarea?
Cât durează timpul alocat?
Se spune că între sase si opt săptămâni.
Dar e diferit de la persoană la persoană.
Şi dacă cineva se transformă mai devreme?
Adică, pe câti vor face să sufere...
Maggie!
Nu...
Nu faci asta si apoi pleci.
Nu trimiti jumate din ei acasă la familii
si speri că se vor întoarce să fie ucisi.
Îi ucizi. Atâta tot.
Mag! Esti bine?
Degetul tău!
Haide, te-am prins.
Aici, scumpo. Stai jos.
- Caroline? - Să vedem ce am.
Îl sun pe doctorul nostru.
Da, e dna Vogel. Caroline Vogel.
Sun în legătură cu fiica vitregă.
E urgent.
E o urgentă.
Treci în spatele meu.
Natan.
Nu, n-o face! Te rog, tată. Nu. Te rog!
Mergi acasă.
Te rog, spune ceva.
Natan, te rog.
L-am rugat să spună ceva.
Maggie obisnuia să aibă grijă de ea.
Trebuia să o facem. Nimeni nu se luptă cu ei.
Bonnie a gresit pentru ce a făcut.
- Oare? - I-a ascuns în casă si n-a anuntat.
Nu trebuia să-i bage în carantină.
Am avut aproape toată sectia acolo.
Acum nici măcar nu o găsim pe Bonnie.
Uite, Wade. Când vine timpul...
- Ray... - Ştiu.
Ştiu ce crezi, dar asa e mai bine.
Gândeste-te la ce ar fi făcut cei doi azi
dacă nu ai fi fost acolo.
Carantina se aplică tuturor, Wade.
- Adică, trezeste-te! Uită-te la... - Holt!
Mergi si cheamă masinile din Owensboro.
Spune-le că avem două cadavre de curătat.
Holt.
Incredibil.
Ray, noi ne stim de multă vreme.
Întotdeauna ne-ai vrut binele,
în special după ce a murit Sarah.
Dar jur pe Dumnezeu,
dacă tu, el, sau oricine altcineva vine aici după ea...
E fata mea, Ray.
Masinile vor fi aici dimineata ca să ridice cadavrele.
Wade...
Gândeste-te la ce ai avut de-a face azi
si ce vei avea de făcut în viitor.
Cum se simte?
A adormit?
Şi-a tăiat degetul si s-a asigurat că degetul dispare.
L-am bandajat tot,
dar tot refuză să meargă la doctor.
Mi-am închipuit.
Ce-a zis Ray?
A zis ca Bonnie i-a tinut închisi pentru o vreme.
Prea mult.
I-am ucis pe amândoi.
Nu. Tu...
Deja se mutaseră.
- Aveau o anumită privire. - Wade.
Nu-ti poti face asta.
Bonnie nu trebuia să-i găzduiască.
Şi Mag?
Ce se întâmplă când se apropie clipa?
Nu te gândi acum la asta.
Doar...
Să ne bucurăm de timpul rămas cu ea.
Ce e?
Wade?
Stai aici.
Bonnie?
E târziu.
Cum se simte Mag?
Cât de bine se poate.
Doctorii ne-au dat toate aceste reguli speciale
si documente pentru copii în starea ei.
"Închideti subiectul în cameră noaptea.
"Evitati să atingeti subiectul cu mănusi."
Niciodată nu i-au spus pe nume.
Julia.
Avea patru ani.
Era speriată.
A dormit cu noi toate noptile...
Făceam cu schimbul cu ea noptile.
Starea ei s-a înrăutătit.
Într-o noapte Natan s-a dus
si nu m-a trezit să-mi fac tura. A două zi dimineata usa era blocată.
S-a închis înăuntru cu ea.
Am bătut de nenumărate ori la usă,
am zbierat până nu am mai putut.
Cu toate astea, n-am primit răspuns.
Dar stia.
Ştia ce face.
Du-mă unde sunt.
Tată! E cineva la telefon.
- Alo? - Dle Vogel?
- Da? - Da. Sunt dl Garmen
de la departamentul de carantină al spitalului Sfânta Maria.
V-am sunat să vă informăm că v-am programat
la Dr Vern Kaplan ca să urmărească starea progresului fetei dv
în avans.
Mâine mergem să-l vedem pe Vern în legătură cu degetul tău.
Fără argumente. M-ai auzit?
James, Carrie, veniti încoace.
Acum!
Veniti aici, stati lângă mama.
Wade.
- Vern. - Maggie.
Inspiră.
Expiră.
Plămânii sunt în regulă.
Radiografiile arată că astmul s-a retras deja
si că bătăile inimii sunt anormal de puternice.
Ăsta e un semn bun.
Acum hai să ne uităm la mână.
Se pare că se răspândeste.
Maggie, ce s-a întâmplat aici?
- L-a rupt. - L-am tăiat.
De ce ai face asa ceva?
La ce bun un deget dacă pierzi mâna?
Maggie, nu vei pierde mâna.
Nu stim multe legat de asta,
dar această putrezire se va opri.
Îti vei păstra mâna. M-ai înteles?
Voi lua o probă, bine?
Allie a întrebat de tine.
A zis că a încercat să sune de câteva ori.
Ştiu că-i place să te audă, asa că...
sun-o.
Ordinele doctorului.
Bine, gata.
Tot ce trebuie să facem e să punem un pansament.
O voi lăsa pe Judy să se ocupe de asta.
Poftim.
E puternică,
dar din ce am văzut
progresează rapid la ea.
În curând nu va mai dori de mâncare.
Va dori ceva mai mult.
Pielea va începe să miroasă a carne.
Când se va întâmpla veti avea câteva optiuni.
O optiune ar fi s-o băgati în carantină.
Nu voi face asta.
Nu am sugerat asta.
Raportul meu va spune că are un progres lent,
deci îti voi câstiga niste timp.
Optiunea a doua:
Îi dăm cocktailul pe care i-l dau în carantină.
Asa cel putin va fi cu tine când îl ia
si nu cu necunoscuti sau alti oameni infectati.
Dar stii de ce acum nu simte nimic?
Va simti asta.
Rapoartele zic că e dureros.
Extrem.
Până la final.
Care e optiunea a treia?
Fă-o rapid.
Caroline, mâncarea e delicioasă.
Aragazul e închis. Eu...
Unele din ele sunt chiar...
Crezi că e haios?
Nu primiti desert niciunul.
E o amenintare sau o executare?
De ce încă mai ai porcăria asta?
Pentru că am încredere în porcăria asta.
Caroline are patru masini
- si toate au lăsat-o. - Da, stiu.
A trebuit s-o iau eu cu masina.
În ce masină ai luat-o?
Vezi?
Ce citesti aici?
Se numeste "Lumina diminetii trecutului."
Era în una din cutiile mamei.
E foarte, foarte ciudată.
Mama ta a fost un soarece de bibliotecă.
Nici până în ziua de azi nu stiu ce a văzut la mine.
Pentru că avea de toate.
Era inteligentă, frumoasă.
- Şi avea picioare lungi. - Bine, tată. Mersi.
- Suficient. - Ce? Ziceam si eu.
De fiecare dată când ne întâlneam întotdeauna îmi dădea cărti.
Întotdeauna voia să citesc mai mult.
Doar că nu aveam timp cu ferma si toate cele.
- Îmi citeai mereu. - Doar că mă punea ea.
Îmi amintesc chiar înainte să te nasti...
am adus o multime de cărti.
Şi mama ta avea un talent pentru grădinărit.
Şi era cartea asta
din care îti citeam la nesfârsit.
Era intitulată "Călătoria lui Daisy".
De fapt de aici ti-am dat numele.
- E o Marguerite în ea? - Şi mama ta adora florile alea.
Pur si simplu le adora.
Şi era atât de puternică.
De fiecare dată când trebuia să se lupte,
o făcea.
Semeni cu mama ta. Ştiai asta?
Ştii, poate că era masina.
Ce?
De ce te iubea mama.
Cu sigurantă.
Masina mea.
Nu!
Nu! Nu!
Maggie? A venit Allie.
Doamne. Iat-o!
Taci.
Bună!
Unde ai fost?
Nu m-am simtit prea bine.
- Da? - Da.
Cum te simti acum?
- Acum? - Da.
De ce?
Bine. Trent si Candace si alti câtiva oameni
merg diseară la bazin.
Ştiu că nu e ca o excursie la KFC,
dar scoala începe curând si nu cred că părintii nostri
ne vor lăsa afară mai departe de asta.
- Merge si Trent? - Da. Ai auzit?
Da. Ce face?
Nu stiu. Pare în regulă,
dar nu crede tot ce-ti spun eu.
Ar trebui să vii să vezi.
Asa e.
Haide. Tuturor le lipsesti.
Îmi lipsesti
si nu merg fără tine.
Stai o clipă.
- Ce? - tine.
Am găsit-o pe canapea ieri si am pus-o la lăntisorul ăsta vechi.
M-am gândit că vrei s-o porti.
- Mersi. - Pentru nimic.
Plecati de aici până nu explodează Allie.
Da, stiu. Am întârziat.
Şi pe tine te asteaptă un tânăr drăgut.
Asa va fi toată noaptea?
- Da. - Doamne!
- Da, de fapt da. - Du-mă acum.
Plecăm!
- Bună! Ce mai faci? - Bună.
- Bună! - Bună. Nu ne-am văzut de mult!
Nu înteleg de ce încep scolile asa devreme.
- Trebuie să revenim la normal. - Normal?
Ce e normal?
Acum avem profesori ce lipsesc.
Încă sunt oameni infectati.
Fără supărare. Nu vorbeam de voi.
Dar ca Andersonii.
- Câti mai sunt ca ei? - Ce s-a întâmplat?
I-a închis într-o cameră.
Nu a spus nimănui.
Şi au iesit si tatăl lui Mag a găsit-o.
La naiba, Mag. Ce a făcut tatăl tău?
Mai contează? Sunt morti.
Chestia e că a gresit.
Câti oameni mai au alti oameni închisi?
Ce trebuia să fi făcut Bonnie?
Tu ce-ai fi făcut?
Ce să-mi facă tata mie? Carantină?
Ştii cum e acolo?
Unchiul meu lucrează la spital în KC.
Mi-a zis că le spun oamenilor că totul e bine.
Că îti tin mâna până când mori,
dar nu e asa.
Te aruncă într-o cameră mare cu ceilalti.
Nu separă fazele.
Toti sunt adunati împreună,
oameni ce mănâncă oameni
si nu le pasă.
Deci tu ce ai face?
Ştii ce mi-as face?
Mi-as pune o armă chiar aici.
Poc.
Mason e un cretin.
E doar fricos.
Da, dar tot e cretin.
Ştii că a rămas la mine în noaptea dinainte să fiu muscat?
Am jucat jocuri video si i-am băut berea tatălui meu.
Şi când a aflat m-a pus să lucrez la câmp în dimineata următoare.
Arată foarte rău, Mag.
Nu stiu de ce m-am dus la ea, dar am făcut-o.
M-am simtit prost, cred.
I-am zis să stea acolo,
dar când m-am întors să-l sun pe tata...
m-a muscat.
I-am putut vedea privirea.
A regretat.
Probabil nici nu stia ce face.
Apoi a apărut tata.
A împuscat-o în piept si în cap.
Regret.
Nu-i vina ta.
Nu. Adică...
despre noi.
Am crezut că am făcut ceva gresit.
Nu. Doar...
eram speriat.
Da, si eu.
Mi-ai lipsit.
Şi tu mi-ai lipsit.
Mi-a lipsit asta.
Şi mie.
Ei bine...
Mersi.
Da. Ne vom revedea weekendul ăsta?
Da, promit.
Bine. O să mă asigur de asta.
Da, de ce nu?
Stai asa.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
- Te voi lăsa să pleci. - Bine.
Tată?
Nu-i cazul să tipi.
E jos.
- Lasă-mă să văd. - Nu prea aproape.
Voi fi bine.
Mirosi asta?
Nu.
Esti sigură? Miroase a mâncare.
Probabil că tatăl tău găteste ceva ce nu trebuie.
Voi aduce picăturile.
Wade?
Caroline? Ai găsit picăturile?
Nu! Nu. Stai o clipă.
Le-ai găsit?
Mersi.
Ce găteste tata?
Caroline?
Nimic.
Maggie? Telefonul!
Alo?
Trent?
Ce?
Trent.
Te rog.
Deschide usa.
Te rog.
Ce faci aici?
Lasă-mă să vorbesc cu el.
Trent?
Maggie.
Nu pot deschide usa.
L-am mirosit, Mag.
Nu pot merge în carantină.
Suntem gata de extragere si confirmăm
- că suntem pe drum. - Usor, domnilor.
Continuati cu extragerea.
Unchiul tău a zis că va avea grijă de tine!
- A zis că nu va fi ca la ceilalti. - Nu merg!
Ştiu că ti-e teamă.
Şi mie îmi e.
Dar esti asa de puternic.
Am văzut mereu asta în tine.
Lasă-mă doar să intru!
Aici politia. Intrăm în casă!
Să mergem.
Pleacă de lângă usă, Maggie.
Maggie? Te rog.
Trebuie să deschizi usa!
Haide, fiule. E timpul.
Trent? Deschide usa.
Înapoi, fiule.
Tată? Te rog. Tată, te rog!
- Tată! - Ascultă.
- Va fi bine! Trent! - Maggie!
Va fi bine!
Du-te acasă, Maggie.
Mergi acasă.
Dais? Maggie!
Wade?
Maggie!
Wade!
Trebuie să o predăm!
- Nu! - Trebuie s-o predăm acum!
Nu!
Uită-te la mine.
Bine, Daisy. E bine.
Acum spune-mi. Ce s-a întâmplat?
- Haide. - Nu!
Nu mă misc!
Îi era frică de mine.
Nu stiam.
Jur că nu stiam.
Cui îi era frică de tine?
Vulpii.
Am auzit-o si apoi...
si apoi am prins-o în cursă si mirosea...
Nu m-am putut opri.
Tati, am vrut doar să o ajut!
Regret!
Să nu regreti.
Regret.
E în regulă.
Wade, te rog,
sună-i. A venit timpul.
Trebuie să meargă în carantină.
Dar dacă era Molly?
Sau Bobby?
După toate prin câte am trecut
încă mai crezi că e vorba de asta?
O iubesc ca si cum ar fi a mea,
dar nu mai este ea.
- Wade, te rog. - Nu.
Mestec asa de tare.
Îi era frică de mine, asa-i?
Când a plecat?
Ieri.
Nu mă simt bine.
Ai suficiente lemne de foc aici?
Dacă ai porni alimentarea din nou
n-ar trebui să fac asta în fiecare zi.
Ştii că ăsta nu e departamentul meu.
De ce te afli aici?
Trebuie să vorbim despre Mag.
A venit timpul, Wade.
O putem vedea?
- Astea-s porcării. - Holt.
Nu. Trebuie să fie în carantină. A trecut de mult timpul.
Trebuie să protejăm un întreg oras!
Mă duc în casă, Wade.
Ştii că trebuie să meargă în carantină.
Wade...
Pleacă din calea mea.
Haideti, băieti. Nu avem nevoie de asta.
Wade, doar...
lasă-ne să o vedem.
Nu o veti lua.
Wade!
Opriti-vă!
Lăsati-ne în pace.
Maggie, dacă îmi zici că esti bine, plecăm.
Ray, priveste-o.
Sunt bine.
Bine.
Asta voiam să stim.
Miscă-ti fundul în masină.
Treci în masină!
- Ray... - Taci si ascultă.
Mă voi întoarce.
Între timp
trebuie să stii ce faci.
Scuze pentru ce s-a întâmplat.
Nu sunteti singuri în orasul ăsta.
Esti bine?
- Tu esti bine? - Da.
- Ce s-a întâmplat? - Stai jos.
Vor să mă ia?
Nu-ti face griji.
Nu pleci nicăieri.
E ceva ce vreau să-ti arăt.
E grădina mamei. Dar cum?
A fost ideea ta.
Înainte să fugi, ai zis să plantez niste margarete în grădina mamei.
Că vor creste.
După ce ai plecat,
am plantat câteva.
Şi când ne-am întors, asta era aici.
E cel mai frumos lucru.
- Mersi. - Cu plăcere.
Trebuie să-mi promiti că o vei face.
Te rog.
Promite-mi că vei înceta.
Nu pot...
Nu mai pot continua.
Te rog, tată.
Te rog. Trebuie s-o faci.
- Te rog. - Bine, scumpo.
Asta le dau celor din carantină.
Vrei opinia mea personală?
Foloseste aia.
Bună, piticanie.
Am vrut să sun să zic că vă iubesc.
Bobby, Holly.
Am vrut doar să spun...
Tu esti, Holly?
Multumeste-i pentru că m-a adus acasă.
A fost oribil.
Sunt norocoasă că vă am.
- Dais? - Nu.
Nu.
Maggie, ce s-a întâmplat?
Maggie!
Maggie! Revino-ti!
Haide!
Haide, nu fă asta!
Nu încă. Maggie?
Revino-ti. Haide.
Tati?
Asta e fata mea.
- Ăsta e puiul meu. - Tati.
Traducerea si adaptarea: Snake_Eyes
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania