FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
Bravo! Bravo!
Nu înţeleg. Dirijorul e un idiot incompetent?
Ne-am depăşit ritmul de şase ori!
E adagio, adagio, adagio. Nu e ritm pentru căi de curse!
- D-le Crawford, îmi pare rău, îmi pare rău. - Ce? Să nu-ţi pară rău!
Repară. Ce rost au scuzele dacă poezia momentului s-a pierdut?
Tu! Trebuia să ciocăni când erai gata în portbagaj.
De unde să ştiu când eşti gata?
Îmi pare rău, dle Crawford, nu puteam respira în...
- Nu eşti angajată să respiri! - E începătoare, dle Crawford.
Dumnezeule, am exersat toată după-amiaza.
De unde să ştiu când să înfig săbiile?
Puteam să te înjunghii, îmi murdăream imaginea cu sânge.
Dle Wei Ling Soo! Ca de obicei, ai fost briliant!
Mi-am dat deja jos mantia.
- Ne puteţi da un autograf? - Un autograf, vă rog?
- Autografele sunt pentru debilii mentali. - Vreau să demonstrez că v-am întâlnit.
Nu te supăra, dar aş vrea ca dovadă să nu existe.
Dacă eşti arestat pentru sodomie?
Da!
Stanley?
Burkan! How are you, Howard?
Genial. Încă eşti cel mai bun din lume.
Nu datorită neanderthalienilor cu care am colaborat.
Nu te-ai schimbat.
Încă eşti un perfecţionist, un snob, un geniu,
tot cu farmecul unei epidemii de tifos.
Cum să mă abţin dacă sunt înconjurat de asasini?
Cu toate astea, ne-ai vrăjit.
Ultimul efect, din sarcofag în scaunul gol,
când pivotezi...
Şi eu fac un truc dispariţie şi reapariţie în spectacolul meu
unde îmi transport frumoasă asistenta
dintr-o parte a scenei în cealaltă într-un cufăr,
dar nu se compară cu ce faci tu.
Eu însumi am inventat efectul.
Dacă eşti foarte bun,
când avem timp, te învăţ toate mişcările.
De fapt... e foarte simplu. Îl poţi face oriunde.
E un truc spectaculos.
Mă bucur să te văd. Cât a trecut?
Cel puţin un an. Cum merge turneul?
Destul de bine. Se încheie săptămâna asta.
În Munchen a fost bine. În Barcelona m-au adorat.
Nu vei ghici cine a venit să-mi vadă spectacolul la Zurich.
- Enid Paxton. - Enid Paxton?
Micuţă din actul în al treilea,
amândoi am folosit-o asistenta când ne-am decis să devenim magicieni.
Tu ai tăiat-o în două, eu i-am tăiat capul.
Era făcută pentru spectacol.
- Ce mai face? - E bine.
Nu se văd cicatricile.
Bineînţeles, e mai grasă decât elefantul meu.
Cine? Micuţă şi drăguţă Enid, cea cu bucle?
Anii nu iartă, Howard.
"Viaţa este urâtă, brutală şi scurtă", cum zice lumea.
Hobbes a zis-o? Da, cred că Hobbes. M-am înţeles bine cu Hobbes.
Ieşim să bem ceva?
Genială idee, Burkan. Mai depănam amintiri.
Stanley, am nevoie de ajutorul tău.
Devine interesant. Îţi fac cinste cu un scotch.
Cei din familia Catledge sunt oameni minunaţi.
Caroline Catledge e o veche prietenă.
E o familie înstărită din Pittsburgh.
Tatăl a făcut milioane din cărbune înainte să moară.
Sunt persoane sociale cu câteva case, una şi în sudul Franţei.
Treaba e, o femeie tânără sta cu ei,
şi i-a făcut să creadă că e spiritist.
Doamne, alt medium. Sunt ca o molimă.
Au luat de bună predicţiile ei.
- Le-a spus ce vroiau să audă. - Exact.
Şi i-a taxat pentru toate veştile bune pe care le aduce.
Exact aşa. Şi, bineînţeles, e o tânără destul de frumoasă.
Bineînţeles. O fată frumoasă nu strica unui escroc.
Brice Catledge, sora lui Caroline, moştenitorul averii familiei,
se crede îndrăgostit de ea.
Nu ştiu pe cine detest mai mult,
pe cei care folosesc trucuri simple să prăduiască credulii,
sau credulii, care-s atât de proşti, încât primesc ce merită.
Caroline, sora lui Brice Catledge e măritată cu un doctor, psihanalist,
şi a insistat că femeia să facă câteva şedinţe,
în prezenţa a doi oameni de ştiinţă renumiţi.
Prostii.
Nu ştie că oamenii de ştiinţă sunt cel mai uşor de păcălit?
Asta e treaba, mi-e ruşine s-o spun,
dar am văzut-o pe femeia asta în acţiune din orice unghi şi timp,
nu am observat nimic inadecvat.
Am urmărit fiecare mişcare, şi Domnul ştie,
cunosc aproape orice truc legat de citirea minţii şi şedinţe spirituale,
dar nu am găsit un defect sau o mişcare suspicioasă,
şi am început să mă îndoiesc de propria mea gândire.
Am crezut, "Poate e treabă adevărată."
Nu există treabă adevărată, Howard! E un mare fals!
De la masă pentru şedinţa de spiritsm, până la Vatican şi dincolo!
Nu-mi vine să cred ce spui.
Sunt foarte îngrijorat pentru familie.
Ai putea veni să o vezi în acţiune?
La urma urmei, eşti cel mai bun demascator de spiritualişti falşi din lume.
Nimeni nu a reuşit să te păcălească.
Eu şi Olivia avem planuri de vacanţă, să vizităm insulele Galapogos.
Dar urăşti concediile.
Îţi petreci timpul în camera exersând trucuri cu cărţi,
niciodată nu vei vedea ţestoasele uriaşe.
În plus, adori sudul Franţei,
ai putea să-ţi vizitezi mătuşa Vanessa.
Dar dacă femeia asta ştie că e urmărită de marele Wei Ling Soo,
va inventa vreo scuză să nu-şi mai facă numărul.
Obişnuitele dureri de cap, refuzul în cameră...
Nu va şti niciodată că eşti Wei Ling Soo.
Nimeni nu ştie cine eşti fără toată chinezăria aia.
Poţi pretinde că eşti oricine.
Ei bine, dacă te-a păcălit pe tine, trebuie să fie foarte bună.
Dar nu mă va păcăli şi pe mine.
Abia aştept să văd cu ce fel de artificii impresionează,
să o demasc şi să-i scot ochii cu asta.
Amâni vacanţa noastră?
- Nu pot să rezist tentaţiei. - Eşti manevrat, Stanley.
Nu te supăra pe mine, Olivia. Nu va dura mult.
Bine, du-te.
Mereu m-ai înţeles, Olivia.
Încă de la prima noastră cina,
când ţi-am făcut inelul de la mâna să dispară,
şi să reapară în oul tău fiert.
Dacă te gândeşti bine, mi-am dat seama repede cum ai făcut-o.
Da, ai fost foarte impresionantă.
A fost doar o problemă de logică şi simţul realităţii.
Ai palmat inelul şi m-ai păcălit când ai vărsat sarea.
Am impresia că gândirea mea clară te-a atras la mine.
Da, logica ta şi simţul realităţii le egalează pe ale mele,
dar ai adăugat calitatea de a fi frumoasă.
Ai spus de mai multe ori, Stanley. Suntem făcuţi unul pentru celălalt.
Ce plăcere norocoasă
să fiu surprinsă de nepotul meu favorit Howard Burkan!
Micuţul Howard.
- "Burkan the Great," dacă îmi permiţi. - Bineînţeles.
Dintre toţi nepoţii şi nepoatele, tu eşti singurul, Stanley,
care nu e plictisitor până la punctul de perfecţiune.
Sunt perfect de acord.
Dacă ai avea o dispoziţie mai uşoară, ai fi avut şi prieteni.
Eu sunt prietenul lui. Bagă de seamă că vorbesc la singular.
Da, spune că reuşeşte să mă tolereze.
Oi fi tu "Burkan the Great" pentru audienţa ta,
dar pentru mine vei fi mereu micuţul Howard Burkan,
care mi-a luat eşarfa favorită, a tăiat-o în două cu foarfecele,
a fluturat bagheta magică peste ea, şi nu s-a făcut la loc niciodată.
- Abia învăţăm trucul. - Niciodată nu a trecut peste asta.
Cui datorez vizita asta pe neaşteptate?
Sunt aici să demasc alt spiritualist fraudulos,
şi m-am gândit să te avertizez că voi trece pe aici pentru fripturile tale.
Da, aşa e, cei din familia Catledges ţin şedinţe spirituale.
Aparent au întâlnit un medium talentat. E bârfă principală pe Coasta de Azut.
E o micuţă americancă numită Sophie Baker, e foarte iscusită,
dar o citeşte Stanley.
Abia aştept.
- Bine aţi venit! - Bine aţi venit...
- Mă bucur să vă văd. - Bine aţi venit.
- George, Caroline, Stanley. - Ce mai faceţi?
- Salut. - Stanley. O mare plăcere.
- George. - Încântată.
George şi Caroline sunt motivul pentru care sunt aici.
Sunt mai puţin creduli decât mama şi fratele lui Caroline,
şi au sperat că voi putea demasca mediumul.
Când l-a păcălit pe Howard Burkan, am ştiut că avem probleme.
Dar când ne-a spus că e prieten bun cu Wei Ling Soo...
Suntem mari admiratori. Cine nu e?
Nu ştiu dacă Howard ţi-a spus, numele ei e Sophie Baker.
Ai auzit de ea sau...
Nu, nu am auzit, dar escrocii ăştia leneşi îşi schimbă identitatea lunar.
Am uitat să-ţi spun că e aici şi mama ei.
- Asta spune multe. - Da.
Sper că ţi-ai aruncat ochii şi la mama în timpul şedinţelor,
sau nu a ieşit în evidenţă?
Caroline, ai stat lângă ea.
L-a ţinut pe fratele meu de mână şi chiar a făcut masa să se ridice.
Am căutat dispozitivele obişnuite, bineînţeles.
M-am gândit la ascensoare de mână, dar nu erau.
A promis că va încerca să ia legătura cu tatăl meu, care a murit acum un an.
După cum spuneam, mama şi fratele tău
sunt victimele unui şiretlic necinstit, după cum îţi spune bunul tău simţ.
Nu există o lume a spiritelor, şi chiar dacă ar fi,
poţi fi sigură că nu o ţigăncuşă americană
ar fi cea binecuvântată să-i descifreze secretele.
Doar un retardat inferior ar lua plasa cu aşa ceva.
Doar nu sugerezi că mama şi fratele ei sunt retardaţi?
Încă nu i-am cunoscut. Dar sunt sigur că sunt oameni normali,
disperaţi după puţină speranţa într-o lume fără speranţă,
dispuşi să creadă orice.
Sub ce nume te prezentăm?
Prezentaţi-mă că Stanley Taplinger.
Sunt un prieten vechi din afacerile import-export.
Am înţeles, dle Taplinger, să mergem în casă.
Haide, Howard.
Ce e zgomotul ăsta îngrozitor?
Fratele meu. Îşi exersează serenadele cu Sophie.
Ambii ochii tăi sunt drăguţi
Ce îmi fac
Ascultă-mă atentă
Aleg o lollapaloosa dulce
Îţi
Tu dulce, tu mare...
- Howard. - Brice, mă bucur să te revăd.
Să te prezint prietenului meu Stanley Taplinger, rămâne prin zonă puţin.
- Îmi face plăcere să te cunosc. - Ce mai faceţi, dle Taplinger...
- Taplinger... Taplinger. - Taplinger.
Cât veţi sta pe la noi, domnule...
Nu prea mult, am afaceri în altă parte.
I-ai spus despre Sophie?
Fata care citeşte minţile?
- Da, are tot felul de trăiri. - Şi ce sunt?
E greu de explicat. Are nişte vibraţii mentale.
Îi vibrează capul?
- Ceva de băut? - Mulţumesc.
- Ai whisky, Brice? - Bineînţeles.
Sophie s-a uitat în ochii mei
şi mi-a spus lucruri despre mine de care nu putea să ştie.
Despre prietenele mele, locuri pe unde am călătorit.
Cerule mare. Crezi că poate face asta şi cu mine?
Bineînţeles, bineînţeles.
Orice întrebări ai despre viaţa, despre viaţa de apoi... Poftim, noroc.
Poate vrei să iei legătura cu cineva drag ţie dispărut timpuriu.
Sophie vede tot. Poate prezice viitorul. Pe scurt, e un vizionar.
Mi s-a spus că e atrăgătoare.
E un vizionar şi o viziune.
Mama a fost de acord să subvenţioneze o fundaţie pentru studierea fenomenului.
După toată prezentarea asta, sunt nerăbdător să o cunosc.
E la familia Lounsberrys acasă, face lecturi psihice,
dar trebuie să ajungă din minut în minut.
Familia Lounsberrys, bănuiesc, sunt bogaţi...
Prieteni bogaţi de-ai tăi pe care ea era nerăbdătoare să-i cunoască?
Da. De unde ştiai?
Vibraţii mentale.
Scuzaţi-mă? La telefon, dle Catledge. Biroul tău din Paris.
Scuzaţi-mă.
Nu mai ia nici o decizie financiară fără să o consulte pe Sophie.
Ce pot spune, Howard? E un idiot.
Întâmplător, Stanley,
ai putea să-ţi ascunzi sarcasmul,
s-ar putea să ne ajute.
Howard, toţi sperăm că vom întâlni pe cineva cu super puteri,
dar singura super putere a ei e să apară într-o mantie neagră.
Că vorbeam de diavol şi super puteri, cred că ea e.
Da, uite-o.
- Domnul Talmudge. - Bună.
- Taplinger. - Bună.
Îmi pare rău. Da.
Eşti la fel de încântătoare pe cât te laudă lumea.
Mulţumesc.
Stai.
Nu spune nimic. Am o trăire mentală.
Eşti din Orient? Din Orientul Îndepărtat?
China?
Ai fost acolo, ai vizitat-o?
De ce spui China?
Aşa văd în trăire.
Ce fel de trăire e asta?
Nu.
Nu mai contează, a slăbit, a slăbit.
Tu eşti sora ei?
- Mamă. - Serios, eşti mama?
Ce pomeţi frumoşi. Mărul nu cade departe de pom.
Dvs cu ce vă ocupaţi, dle Taplinger?
- Eu sunt... - Aşteaptă.
Sophie, ce trăiri ai legat de câmpul de muncă al d-lui Taplinger?
Ar trebui să-ţi spun că Sophie are talente psichice.
Are?
Nu e foarte clar, cu toate că...
Am nişte vibraţii care sugerează că domnul Taplinger calatoareste mult.
Excelente vibraţii,
dar nu e o presupunere iraţională, nu-i aşa?
Adică, mulţi oameni călătoresc cu munca.
Văd Germania. Ai fost în Germania?
De fapt, am avut nişte afaceri recent în Berlin.
Mi se pare destul de impresionant.
Domnul Burkan, după cum ştiţi, e magician,
a fost adus aici s-o observe pe fiica mea şi să găsească greşeli,
dar a rămas stană de piatră în faţa ei.
Ei bine, peste ce am dat?
Nu ne-ai spus cu ce te ocupi, d-le Taplinger.
Nici fiica dvs nu mi-a spus.
Dintr-un motiv anume, trăirile mele sunt înnorate.
Înnorate. Când spui că trăirile tale sunt înnorate,
sunt nori cumulus sau cirrus?
Domnul Taplinger e om de afaceri.
Ce domeniu?
Afacerile import-export.
Văd litere chinezeşti.
Chinese care scriu.
Poate vizualizezi tichetul meu de la spălătorie.
Faci mişto de mine.
Mi-e teamă că eşti în partea greşită a lumii.
Importez cafea şi cacao din Brazilia.
Ei bine, nu am... Serios?
Cred că e timpul să trecem peste. Sophie a avut o după-amiază extenuantă.
E foarte extenuant să comunici cu lumea nevăzută.
Sunt sigură că domnul Taplinger nu crede în lumea nevăzută.
Dimpotrivă, mereu am crezut că lumea nevăzută
e un loc bun să deschid un restaurant.
E timpul să mergem, Sophie.
Spiritele trebuie să mănânce undeva.
Dl Taplinger e destul de neplăcut.
Neplăcut, dar nu e şi neatrăgător.
Felicitări, Stanley,
ai reuşit să înstrăinezi toată gospodăria într-o singură după-amiază.
Nu are nimic ce nu am mai văzut.
O tinerică cu o mamă care se ocupă de promovare,
şi cine mai ştie cu ce când se sting luminile în timpul şedinţelor.
Vreau s-o vezi la treabă.
Mai important, vreau să fiu acolo când le demaşti.
Nici măcar nu e o actriţă bună.
"Eu... am o trăire din Orient. China."
O mare prostie.
Mi s-a părut destul de bun,
dacă mă gândesc că eşti Wei Ling Soo şi abia ai venit din Germania.
Da, e foarte tantalic.
Ai grijă, e îndemânatică.
Şi totuşi, e un escroc, Howard.
Nu există al şaselea simţ.
Sunt cinci simţuri, nici o lume a spiritelor.
Dar coincidenţe se întâmplă. Poate a făcut o presupunere norocoasă,
dar trebuie să fim atenţi să nu ia amploare.
Fiica ta încearcă să ia contact cu regretatul meu Harry diseară.
Aşteaptă momentul potrivit.
Sophie are nevoie de vibraţiile adecvate.
Bineînţeles, trebuie să cumpărăm sau să cumpărăm un aşezământ
potrivit pentru funcţionarea fundaţiei noastre.
Bineînţeles.
Vor fi tot felul de costuri, bineînţeles toţi studenţii vor plăti o taxă.
Bănuiesc că profiturile se vor folosi pentru cercetarea psihică?
În mare parte.
Minus cheltuielile de funcţionare şi diverse.
Te poţi baza pe mine.
Mereu am crezut că e mai mult din viaţa asta decât vedem cu ochiul liber.
Cum s-ar putea ca tot ce vedem să fie totul?
E un gând aşa trist.
De ce s-ar mai chinui Dumnezeu dacă într-un final nu rămâne nimic?
Păi, Sophie e...
Sophie e dovada vie ca lumea e plină de lucruri ascunse.
E o creatură înălţătoare.
Nu e de mirare că fiul meu, Brice, e îndrăgostit de ea.
Mereu urmăresc
Curcubee
Mă uit la nori
În derivă
Planurile mele
Sunt la fel ca visurile mele
Se termină în cer
Unii semeni cauta şi găsesc răsăritul
Eu mereu caut şi găsesc ploaia
Unii semeni au succes câteodată
Eu nu obţin mai nimic
Crede-mă
Mereu urmăresc
Curcubee
Aştept în zadar să găsesc o păsărică albastră
Ştii că sunt îndrăgostit de tine?
Nu trebuie să-ţi dai inima aşa repede.
Te-ai uitat în ochii mei şi fără să mă cunoşti,
mă ştii mai bine decât mă cunosc eu însumi.
Îmi ştii visurile şi ambiţiile.
Te rog, nu-mi spune că eşti îndrăgostită de altcineva.
Nu, bineînţeles că nu.
Niciodată nu am avut timp să mă îndrăgostesc.
Eu şi mama am fost mereu pe drumuri, înţelegi?
Spre deosebire de tine, facem parte din clasa muncitoreasca.
Asta se va termina.
O să am grijă de tine, o să te răsfăţ pentru tot restul vieţii.
Îţi place să călătoreşti? Adică, cu yahtul?
Îţi place să te duci la petreceri, să cumperi bijuterii, haine şi să dansezi?
Sunt o dansatoare foarte bună.
Sunt sigură că m-aş obişnui cu yahturi şi bijuterii.
Am avut o discuţie interesantă cu d-l Taplinger, cum îşi zice el.
Ai avut?
Da, mi se pare că are clasică tulburare de personalitate.
Părinţi geniali care nu se înţeleg,
mai apropiat de mătuşa lui decât de mama, obsedat de mortalitate,
nu crede în nimic, nu găseşte nici un sens vieţii.
Depresivul perfect, totul transpus în artă să,
şi e un artist bun.
La început era artist în evadări.
Interesantă opţiune pentru cineva care vroia să evadeze din realitate.
Dar, ca şi Freud, nu îşi poate permite
să fie sedus de gânduri copilăreşti doar pentru că sunt confortabile.
Un om foarte nefericit.
Îmi place de el.
- D-ra Baker. - Bună.
Presupun că eşti odihnită?
Da, am făcut baie. Am dormit niţel.
Şi acum, eşti ca nouă.
Nu în întregime. Am avut un vis supărător.
Am avut şi eu din astea.
Am visat că eram urmărită de un chinez sinistru.
Ai Orientul Îndepărtat pe creier.
- Ce crezi că înseamnă? - Nu ştiu.
Bună seara.
Am înţeles că organizaţi o şedinţă spirituală diseară.
A aşteptat momentul potrivit,
iar acum, îmi spune, "Planetele sunt în aliniere."
Şi cu ce trebuie să fie aliniate?
Cu vertebrele tale?
Poţi face şedinţa dacă în cameră este un necredincios?
Când contactezi spiritele, le vom vedea sufletele?
Şi cu ce sunt diferite de fantome? Sau chiar sunt fantome?
Am impresia că sufletele sunt puţin diferite.
- Ai auzit de ectoplasma? - Ectoplasma?
Nu e o substanţă lăptoasă care seamănă cu iaurtul?
Eşti un mare glumeţ, nu-i aşa?
Deci spui că seamănă cu iaurtul,
dar va fi fostul soţ al doamnei Catledge.
Cina. Sophie, vino la cină.
Nu-i aşa că e perfectă lumină, mama?
Serios, ce se întâmplă mai exact la şedinţă?
Nu cred că eşti aşa naiv precum pretinzi în legătură cu ocultul.
Recunosc, unchiul meu Charles a asistat o dată la o şedinţă spirituală
unde mediumul a făcut o grămadă de lucruri incredibile,
iar săptămâni mai târziu, a fost demascata şi închisă,
pentru fraudarea oamenilor cu sume substanţiale de bani.
Charles. Unchiul Charles.
S-a innecat.
Ce ai spus?
Ce? Eu doar...
Am primit nişte afişări mentale. Scuză-mă.
Haide, Stanley, să mergem... Arăţi uluit.
Am avut un unchi care s-a innecat acum mulţi ani.
Când l-am menţionat,
a intrat într-o stare de transă şi a mormăit "S-a innecat".
Ei bine, a ştiut că sora mea s-a măritat cu un manager de bancă pe 7 martie.
Nu ar fi putut şti asta decât dacă...
Nu şi tu, Howard! Nu!
Termin cu ea diseară, în timpul şedinţei.
Vreau să ne ţinem de mâini,
ca să fac legătura
cu lumea nevăzută.
Ne-am adunat în seara asta să contactăm sufletul
soţului plecat al lui Grace Catledge,
tatăl lui Brice şi Caroline.
Voi încerca să obţin
o stare de transă.
Mă afund profund,
şi mai profund,
într-o stare de transă.
Harry Catledge, dă-mi un semn.
Dă-ne un semn!
Harry?
Tu eşti, Harry?
Spirit?
Bate o dată pentru "da".
De două ori pentru "nu".
Harry, eşti bine?
Eşti fericit?
Spiritule, dacă mă auzi,
dă-mi un semn.
Nu e posibil.
La naiba, Stanley, amândoi am făcut levitaţii.
Odată am ridicat un tigru, dar amândoi aveam trucurile noastre.
Nimic nu ţinea lumânarea, nu era nici un fir,
plutea până când prins-o eu.
Îi spuneam d-lui Pepperidge
în ce mod minunat ai ridicat lumânarea aparent fără nici un suport.
"Aparent," zic eu, e cuvântul cheie.
E "Pepperidge," sau "Talmudge," sau "Taplinger?"
În orice caz, a fost un truc minunat.
Am prins lumânarea şi nu am găsit nici un fel de suport.
Pentru că nu e nimic de găsit.
Fiica mea nu e atracţie comercială.
Nu face trucuri. E o adeptă.
Sper că nu te-am dezamăgit la prima ta şedinţa spirituală.
Mi s-a părut aproape perfectă. Foarte bine, doamnă.
Nu-mi aduc aminte când am văzut-o pe mama aşa fericită.
Ni te alături?
Mergem să ascultăm nişte muzică superbă.
Muzică superbă?
- Haide, Sophie, haide. - Da, noi...
Parcă spuneai că toată munca asta psihică e extenuantă?
Este, dar îmi place muzică superbă.
Sper că nu vei avea parte iarăşi de visul cu chinezul sinistru.
Mi-am dat seama pe cine reprezinţi.
- Serios? - Da.
Când eram mai mică, acum mulţi ani, l-am văzut pe Wei Ling Soo.
Ai auzit de el?
E un caucazian care se deghizează în chinez,
şi s-a promovat ca fiind mare vrăjitor oriental.
Înţeleg, ţi-a plăcut spectacolul?
Da, foarte mult. A fost genial.
A făcut să dispară un elefant, a fost...
A fost şocant,
dar bineînţeles, a fost un truc mecanic pe care l-a învăţat prin practica.
Înţeles. Şi, spectacolul tău?
- Nu i-aş spune spectacol. - Spune-i cum vrei.
E tot un fel de şiretlic, precum magiile cu cărţi sau dispariţia elefantului.
Iar eu spun că eşti d-l Wei Ling Soo.
Iar eu spun că tu nu poţi face nimic pe care eu să nu-l pot copia.
Nu mă îndoiesc. Eşti grozav.
Dar doar pentru că-mi poţi copia miracolele,
nu dovedeşte că ale mele nu sunt reale.
A fost o perfomanta pe cinste. Trebuie să recunosc, m-a impresionat.
- Şi nu ai văzut nici un semn de şiretlic? - Nu încă.
Să recunoaştem, Stanley, ai venit s-o demaşti,
dar ea te-a demascat pe tine.
Pe de o parte, reuşeşte faptele astea tulburătoare,
iar pe altă parte rămâne ca ceea ce pretinde că face,
deşi minunat executat, pur şi simplu nu e posibil.
Dar cine poate spune ce e posibil?
Eu sunt medic, lucruri noi ies la lumină, descoperiri se fac tot timpul.
Lucruri la care nici nu visam că sunt posibile.
Să vindeci pe cineva de orbire
doar aşezând-o pe canapea şi vorbind cu ea despre copilărie.
Cine s-ar fi gândit?
Da, dar nu înţelegi că provoacă tot conceptul nostru de realitate?
Adică, dacă există o lume nevăzută, o viaţă de după, suflete de contactat,
citirea minţii, prezicerea viitorului...
Da, schimbă tot ce am considerat a fi ştiinţific corect.
E adevărat.
Dacă ce susţine ea e posibil,
totul va avea un nou înţeles.
Şi da, un înţeles plin de speranţă.
Dacă ne gândim, dacă ar fi mai mult decât viaţa...
Mai mult ce?
Viaţa nu se termină cu moarte? Universul funcţionează după un plan?
Ca Dumnezeu există.
Să nu ne lăsăm purtaţi de viaţă. Femeia asta e un şarlatan.
Pentru că, oricât de deprimante ar fi realităţile vieţii,
sunt realităţi.
Nu există o lume metafizică.
Nu e nimic ascuns.
Cred că d-l Nietzsche a eliminat problema cu Dumnezeu în mod convingător.
Bună dimineaţa.
Se poate?
Ai dormit bine, d-le Taplinger?
Sau să mă adresez după numele chinezesc?
Eşti o farsoare foarte isteaţă, domnişoara Baker.
Ce faci astăzi?
Mă duc să mă uit la păsări cu Brice. Vrei să ni te alături?
Nu-mi vine prin minte o activitate mai stupidă,
să mă uit la mici creaturi înaripate cum îşi văd de treabă prin natură.
De ce nu vii cu mine mai bine?
Unde?
Mă duc la Provence să-mi vizitez mătuşa Vanessa.
E o femeie remarcabilă.
Luăm prânzul. Mai discutăm una şi alta?
Ne cunoaştem mai bine.
Crezi că mă vei păcăli şi-ţi voi arăta cum înşel oamenii.
Haide.
Sunt sigur că Brice Catledge poate trăi câteva ore fără să saliveze pe tine.
Mi-ar plăcea să vizitez Provence. Nu am fost niciodată acolo.
Spune-mi, nu te apasă conştiinţa
s-o păcăleşti pe prostănaca aia de Catledge
că a comunicat cu soţul ei plecat?
La fel pot să te întreb şi eu, nu te deranjează să te târăşti prin jur,
şi să sfărâmi visele şi speranţele oamenilor?
Nu şi dacă speranţele lor sunt false.
Chiar dacă speranţele sunt false, dar îi ajută să treacă prin viaţă?
Deci admiţi că eşti un şarlatan?
Mă întreb dacă ai moştenit cinismul de la bunicul tău,
comerciantul marinar cu un deget lipsa.
Deget de la picior.
De ce te holbezi la mine?
De unde eşti?
Kalamazoo.
E în Michigan. Şi tu eşti din Londra.
Văd o casă albă în Belgravia.
14... Nu, 16.
Wilton Crescent.
Un pian.
Da, e corect şi destul de uimitor.
Dar nu înghit.
Pentru că sunt un om raţional care crede într-o lume raţională.
În orice alt caz, se afla nebunia.
Ai fi mai fericit dacă aş fi o escroacă,
pentru că atunci concepţia ta fixă despre lume nu ar fi zguduită.
Nu, e chiar invers.
Dacă ai ştii cât de mult îmi doresc să nu fii falsă...
Dar gândeşte-te ce ruşinos ar fi pentru tine.
Toată viaţa ta ai ai dus o cruciadă împotriva spiritualismului,
iar apoi ai fi nevoit să recunoşti că ai greşit.
Dar nu greşesc.
De aia te-a părăsit Jenny?
De unde ştii despre Jenny?
Văd un păr lung, blond.
Un râs minunat.
Da, avea un râs adorabil.
Dar cine vrea un pesimist neinteresant
care se ascunde toată ziua în cameră şi exersează trucuri cu cărţi?
Îţi spun eu cine vrea un bărbat
care se ascunde în cameră şi exersează toată ziua,
un artist devotat. Olivia, logodnica mea.
Da.
Olivia.
Sunteţi făcuţi unul pentru celălalt.
Cum poţi mânca aşa mult? Abia am luat prânzul.
Ţi-am spus că mănânc mult.
Psihanalistul lui George crede că am nevoie de dragoste,
dar mie, mi-e doar foame.
Mulţi oameni au nevoie de dragoste, dar nu mănâncă până o obţin.
- Vrei şi tu? - Nu, mulţumesc.
E aşa frumos.
E trecător.
Stanley, ce drăguţ din partea ta că ai trecut.
Şi tu, bănuiesc că eşti Olivia.
Olivia? Nu, nu.
Olivia e brunetă.
E puţin mai înaltă decât mine, e în Londra acum,
nerăbdătoare să plece în călătorie, ca să se apuce de cartea ei.
Sunt Sophie.
Tu eşti americană pe care familia Catledges o laudă.
Sophie pretinde că e telepatică, printre alte lucruri,
aşa că ai grijă ce gândeşti, mătuşa Vanessa. Toţi cunoaştem gândirea ta malefică.
Stanley nu crede în spiritualişti. Va considera pe toţi nişte ticăloşi.
În orice caz, eşti o ticăloasă foarte drăguţă.
Dacă vezi şi ştii totul, unde a fost mătuşa mea?
Undeva pentru sănătatea ei.
Văd bai.
E sciatica sau reumatism?
E sciatica, iar asta e destul de remarcabil.
De unde ai putea ştii că abia m-am întors de la spa din Italia?
De oriunde ar ştii, nu ştie datorită unor vibraţii mistice,
te asigur.
Mereu a militat ştiinţific, chiar de la vârsta de şase ani.
Unul dintre cei mai buni şi blânzi preoţi din zona
a spus că Stanley e singurul copil din cartier destinat să ajungă în iad.
De ce mai călătoreşti în Italia,
să plăteşti bani serioşi ca să faci baie în apă simplă de izvor
care nu are nimic mai medical în ea decât apă care curge la tine în casă?
Nu intru iar în discuţia asta cu tine, Stanley.
Scoate bestia din tine.
Văd că încă cumperi remediile astea stupide.
E un amestec de sănătate. Un extract din sulf, melasa and orz.
E dezgustător şi nu are o valoare dovedită. Poate dacă ai nevoie de un antivomitiv.
Sunt singura persoană sănătoasă la cap de pe planeta asta?
Îl iubesc, dar mereu a fost un copil incorigibil.
Vă servesc cu ceva?
Nu, mulţumesc, doar puţin vin, dacă ai.
- Abia am mâncat. - Alea sunt prăjituri?
Cerule mare, vorbeşti serios, mai vrei să mănânci?
- Sunt delicioase. - Incredibil!
Spune-mi ceva despre trecutul colorat al mătuşii Vanessa.
Las-o în pace, Stanley. Nu e maimuţa de circ.
Aveţi telefon?
Îmi pare rău, e ora 3:00, trebuia să mă întâlnesc cu Brice,
dar nu voi ajunge.
Brice Catledge e tânărul papă-lapte care e fermecat de ea,
şi care e gata să lase averea familiei la picioarele ei pentru trucurile ei.
Îţi vine să crezi? Îi face serenade.
Pare foarte romantic pentru mine,
dar nu ai de unde să ştii asemenea lucruri, Stanley.
Ar însemna să te alături rasei umane.
- Aici, e în birou. - Mulţumesc.
De ce o necăjeşti? E foarte simpatică, chiar dacă e o escroacă.
Ştii, una dintre regulile primordiale ale magiei,
e ca un magician nu trebuie să-şi repete trucul,
pentru că, mai devreme sau mai târziu, cineva îi va observa mişcarea,
şi va fi prins.
- Dar cu cât o urmăresc mai mult... - Da?
Cu atât mai mult sunt uimit.
Ar putea să fie reală?
Am început să nu mai am încredere în propriul simţ al realităţii.
Mereu am pus la îndoială simţul tău al realităţii.
Mereu ai fost aşa sigur în legătură cu lumea, Stanley.
Şi mereu am încercat să-ţi explic că nu ştim totul.
Chiar nu ştim.
Suntem fiinţe sărace, limitate.
Peştişorul nu înţelege cine-i schimba apa din acvariu.
Dacă ar fi reală,
ar ridica norul negru ce mă însoţeşte încă din copilărie.
Sunt sigură că logodnica ta ar aprecia un mire mai însorit.
Olivia mă place aşa cum sunt.
Sophie e de acord că suntem făcuţi unul pentru celălalt.
A întâlnit-o?
Nu, dar ghiceşte corect.
I-am spus lui Brice că voi întârzia.
I-am spus că rămân pentru budinca ta.
Spune-mi ceva despre mătuşa mea.
Ai un fular sau un articol vestimentar,
sau o bijuterie pe care s-o folosesc?
Perlele mele.
Sunt frumoase.
Da.
Primesc... e înnorat.
Înnorat...
Asta e obişnuitul îngrăşământ teatral.
Văd un englez important.
Poate un membru al Parlamentului.
Continuă.
- O poveste de dragoste. - Nu-mi vine să cred.
Nu ai de unde să ştii asta.
Ceva e în neregulă.
Ce?
- E însurat. - Mătuşa Vanessa?
- Văd secvenţe din întâlnire. - Nu i-am spus niciodată nimic.
Nu-şi poate părăsi soţia.
Nu, nu a făcut-o.
Şi aşa, ai ajuns cu inima zdrobită.
Sophie, eşti un miracol.
Şi ai jurat să nu te mai îndrăgosteşti niciodată.
Cum o face?
Că nu te vei mărita niciodată.
E dincolo de înţelegerea noastră. Nu am întâlnit niciodată...
Asta e un simbol. Asta e...
Despărţirea.
Mi le-a dat în ultima noastră seară împreună.
- Sophie. - Îmi pare aşa rău.
Sophie, chiar există o lume a spiritelor? Chiar intri în legătură cu ea?
E mai mult? Nu am văzut eu?
Unde ai fost toată viaţa mea?
Când ai realizat că ai darul ăsta extraordinar?
De tânără, din copilărie.
Şi ai văzut darul ăsta ca o metodă de a face bani?
Tata ne-a abandonat şi eram foarte săraci.
Dar e fenomenal.
Mereu am crezut că realitatea tragică şi plictisitoare a vieţii e tot,
- dar tu eşti dovada că e mai mult. - Mai mult ce?
Mai mult mister, mai multă magie.
Doamne.
Lasă-mă pe mine.
Am avut o vibraţie ciudată când ai pornit motorul.
Nu-ţi fă griji, arunc o privire imediat.
Am o bănuială despre ce ar putea fi stricat.
Ce vei face?
Da, nu te îngrijora. Cred că e... De fapt...
Mă pricep la orice în afară de mecanică.
Nu înţeleg!
Am asamblat tot motorul şi încă mai am două piese.
Nu are sens.
- Dacă le-aş pune la loc... - Grăbeşte-te, va începe ploaia.
Nu-ţi fă griji, nu va ploua.
Deja a început.
- Nu, cerul e senin... - Să punem capota.
- Trebuie doar să fac asta... - Trebuie să ridicăm capota.
- Plouă. - Nu, lasă-mă puţin.
- Stanley, haide... - Să pun asta înăuntru.
- Trebuie să ridicăm capota! Haide! - Bine.
Nu poţi ridica capota fără să iei asta.
- Ce? - Cum o vei face fără..
- Baldachinul trebuie să iasă. - Bine, bine.
Bine, ridică! Trage!
- E blocat, e blocat! - În regulă.
Nu, nu fă asta. Îl vei rupe, îl vei rupe...
Tună, tună. Vom muri.
- Trebuie să fie o jmecherie. - Ce facem?
- Intră sub maşină! - Doamne, nu vreau să intru sub maşină!
E bine, are patru roţi de cauciuc! Nu poţi fi lovită de traznet!
- Doar intră dedesubt! - Nu!
O să murim!
- Fugi Fugi! - Să fug?
Stanley!
Haide, te-am prins.
- Te-am prins. - Bine.
- Dumnezeule! - O să murim.
- Cunosc locul ăsta! - Ce?
Cunosc locul ăsta!
- Cum? - Putem merge înăuntru.
- Să fugim, haide! - Haide.
- E deschis? - Da, e deschis!
Mereu era deschis.
- Doamne, aici mi se pare raiul pe pământ. - Ai văzut fulgerul?
Sfinte Sisoe.
Nu pot să cred că am găsit locul ăsta.
- Ce e asta? - E un observator.
- Veneam aici când eram copil. - Slavă Domnului că l-am găsit.
Doar ne-am udat puţin, e doar apă.
Glumeşti? Era să fim loviţi de fulger.
Putem muri de pneumonie.
Sunt sigură că logodnica ta nu va fi prea mulţumită.
Asta nu s-ar fi întâmplat dacă Olivia era aici.
Nu?
E prea competenta. Ea ar fi reparat maşina.
E şi mecanic?
E unul din oamenii ăia care se pricep la orice.
Ce norocos eşti.
- Da, da. - Asta e...
Aşa cred.
La ce te holbezi?
Nu ai idee cât de mizerabil arăţi.
Îngheţ. Adică...
Poţi să mă ţii?
Îţi ofer vesta mea.
Nu, eşti mai ud decât mine.
Pune un braţ în jurul meu, său... Căldura corpului, e...
Mătuşa mă aducea aici când eram copil.
Acoperişul se deschide.
Serios?
Se vede universul.
E ameninţător.
Îl poţi deschide?
Nu cred că ar fi cea mai bună idee la momentul actual.
- Abia am fugit de ploaie, e încă acolo. - Corect, corect.
Trebuie să aşteptăm.
Ce e aşa ameninţător la univers?
Mărimea.
Bineînţeles, eram mult mai mic atunci.
Săraca maşina a lui Howard.
Te-ai mai încălzit niţel?
Spune-mi, cu toate puterile tale de prevestire,
ai fi prezis vreodată,
când m-ai văzut prima dată pe scenă şi am făcut elefantul să dispară,
ca noi doi într-o bună zi
vom ajunge într-un observator ceresc părăsit în timpul unei furtuni în sudul Franţei?
Este extrem de ironic.
E morbid.
Mi-e somn, o să trag un pui de somn.
S-a oprit ploaia.
S-a oprit de ceva timp. Nu am vrut să te trezesc.
Dormeai prea liniştit.
Da, e primul somn liniştit după mult timp.
Chestia asta deschide acoperişul?
Da, lasă-mă să-ţi arăt. Nu voi uita niciodată asta.
Ţi se pare ameninţător?
Nu.
Mie mi se pare romantic.
Cine mi-a furat inima
Cine mă face să visez toată ziua
Vise care ştiu că nu pot fi adevărate
Se pare că nu voi fi niciodată albastru
Cine
E fericirea mea Cui
Îi voi spune da
Ar trebui să ghiceşti Cine?
Numai tu
Un penny pentru gândurile tale.
Nimic.
Ştii la ce mă gândesc eu? Deja ţi-am spus că vreau să mă însor cu tine.
Să ne însurăm la sfârşitul verii pe yahtul celor de la Donaldsons.
E enorm, ar fi loc destul pentru toţi invitaţii.
Şi după nuntă, navigăm cu cei care vor,
din Monaco în Grecia,
iar apoi ne petrecem luna de miere pe insulele greceşti.
Ce părere ai?
E ceva luxurios pentru o fată din Kalamazoo.
Iar apoi o să locuim în Europa.
Tu îţi vei face fundaţia. Vei fi faimoasă.
Voi fi mândru de tine.
Mama a fost aşa fericită de când ai venit.
Înainte să vii, era aşa ursuză, iar acum străluceşte toată.
Pierre! Du cutiile în camera domnişoarei. Mersi!
Ce sunt alea?
Ştii rochiile alea la care tânjeai când ne-am plimbat prin oraş?
Le-am luat pentru tine. Pe toate.
Ţi-am spus că te voi răsfăţa.
Cine?
Să vând casa de pe plajă din Jersey Shore?
Atunci, nu o voi face.
Nici nu vroiam. Are o mare valoare sentimentală.
Sunt aşa bucuroasă că ai spus asta, Harry.
Continuă.
Harry, sper să nu te deranjeze următoarea întrebare,
dar trebuie să întreb.
Mi-ai fost mereu credincios?
Ştiam eu!
Aşa zişi prieteni ai mei sugerau contrariul,
că ai avut o aventură de lungă durată cu Sally Summers.
Da, nu i-am crezut.
Dar mi-e ruşine s-o spun, mi-am pus întrebarea.
Harry...
Sunt aşa uşurată să ştiu că am fost singură.
Am fost singură, nu-i aşa?
Mă faci să mă simt minunat.
Uite cine are chef de plimbare în dimineaţa asta!
De ce nu exersezi în camera ta?
Sunt prea încântat că să mă încui.
Ce faceţi tu şi Brice?
Brice e plecată o săptămână, în Paris.
Eu şi mama mergem să înotăm.
Sunt sigură că înotatul nu e pasiunea ta preferată.
Prostii, îţi accept invitaţia.
Mă duc să cumpăr un costum de baie şi ne întâlnim la piscină.
Nu mergem la piscină.
O să înotăm pe lângă stânci.
Stânci? Şi mai bine.
Trăieşte periculos, asta e motto-ul meu. Trăieşti doar o dată.
Sau poate de două trei ori,
în funcţie de câtă ectoplasma ai.
Eşti un înotător mai bun decât aş fi crezut.
Sunt şi un dansator mult mai bun.
Serios? Poate mă duci la dans vreodată.
Poate o voi face,
acum că viaţa nu mai e obositoare, statuta, plata şi nerentabila.
E de undeva.
Dickens cumva?
Sărăcuţa.
Doamnă, copilul dvs minune mai are multe de învăţat.
Nu e Dickens?
Ba Dickens e.
"The Seventh" e favorita mea
dintre simfoniile lui Beethoven, dar dacă nu le-ai auzit,
cvartetul de coarde e sublim.
Mai ales cele de la sfârşitul anilor, ... 1500 şi 1600.
Desigur, sunt exigente intelectual,
dar asta e treaba cu inteligenţă.
Nu trebuie să disperi niciodată.
Inteligenţa ta poate fi ridicată.
Să ştii, e extraordinar.
Am mirosit florile astea de sute de ori,
dar nu le-am mirosit cu adevărat aşa cum fac acum.
Ce păcat.
Tot restul rasei umane pe care tu îi consideri prostănaci,
mirositori de flori tu i-ai lăsat pe dinafară.
Aşteaptă. Da.
Ei... ei se bucura, dar fără minte,
pentru că niciodată nu gândesc. Niciodată... nu s-au oprit
pentru un moment să se gândească ce afacere putredă pare să fie.
Să te naşti, să nu comiţi nici o crimă,
dar să fii condamnat la moarte.
Observă că am spus, pare a fi.
Alvin, salut. Sunt Stanley Crawford.
Da, Wei Ling Crawford.
Ce mai faci?
Bine, splendid.
Ascultă, Alvin, am povestea vieţii pentru ziarul tău
şi vreau să o ai tu primul.
Nu... Ei bine, da, e...
E o piesă de teatru, dar e... E mai mult de atât, mult mai mult.
E ştiinţă, e...
E filozofie, religie.
Brice se întoarce diseară din Paris.
A trecut aşa repede săptămâna asta.
Te-ai decis să accepţi cererea în căsătorie a lui Brice?
Face presiuni mari asupra mea.
Te-aş înhăţa dacă aş fi în locul lui.
Ar fi ceva logic.
Un nimeni needucat dintru-un oraş cu nume ridicol,
înzestrat, în mod miraculos, prin nici o realizare a ta,
iar acum ai prins gustul vieţii luxurioase...
Yahturi, automobile.
Ştii, Stanley,
nu sunt atât de disperată cum mă caracterizezi tu.
Au fost mai mulţi bărbaţi...
cu bani care s-au îndrăgostit de mine.
Serios?
Ei bine, m-ai fi păcălit.
Deşi, cu abilităţile tale,
devine în mod automat intrigant...
Şi ai caracteristi plăcute,
dar darul tău, e cel care...
Nu aş spune fermecător, dar e impresionant.
Chiar şi tu ai recunoscut că am trăsături plăcute.
Mai mult decât plăcute.
Cu condiţia să te prindă lumina bine.
Pot să te întreb în ce perioadă a zilei ar fi bună lumina?
În cazul în care trebuie să arăt cât mai bine pentru un interviu?
La amurg. Cel mai drăguţ arăţi la 8:20
vara, când lumina slăbeşte.
Înţeleg, lumina trebuie să fie slabă,
să nu fiu prea vizibilă.
Exact. Când fac trucul cu elefantul,
trebuie să fii la fel de luminată ca şi elefantul.
Nu cred că o să-ţi urmez sfatul.
Vii la bal, la palat?
Bineînţeles că vin.
Toată viaţa mea am vrut să mă duc la un asemenea bal.
Ai partenera?
Da, bineînţeles.
Mă duc cu cea mai fermecătoare femeie din sudul Franţei.
Mătuşa Vanessa.
O plac.
Voi dansa şi voi bea
şi mă voi bucura de toate lucrurile pe care le-ai adus în viaţa mea.
Poate o să şi dansăm împreună.
Nu mi-ai spus că vom avea un dans împreună?
Vibraţiile tale mentale îţi spun că mă omoară picioarele.
Te rog, eşti invitata mea.
Mătuşa îţi apreciază suportul.
Mătuşa Vanessa?
Eşti singura persoană din seara asta
care nu mi-a comentat ţinuta.
Sunt copleşit, Sophie.
Nici n-am visat că poţi arăta aşa frumos.
Îmi place aşa.
Cred că ai mutat munţi să obţii efectul ăsta.
Mersi.
Şi asta fără lumina
pe care o dai şi elefantului tău.
Mâine ţin conferinţa de presă despre tine.
Spune-mi, Stanley.
În afară de darul meu,
care ţi-a schimbat viaţa aşa...
Nu ai, în...
în timpul petrecut împreună,
ai avut alte...
Gânduri legate de mine?
Deja ţi-am spus, te respect foarte mult.
Nu mă refer că mistic.
Eu...
Mă refer ca femeie.
Ca femeie?
Ce întrebare ciudată.
Tehnic, nu te-am privit niciodată ca femeie.
Ai fost un şarlatan care mi-a schimbat ideile,
şi acum mă simt umil şi mândru în acelaşi timp.
Eşti mândru de mine?
De tine? Nu, sunt mândru de mine
pentru că am fost destul de bun să admit că am greşit
şi am fost un prost toţi anii ăştia.
Am fost snob... şi bădăran.
Mă preocupam în mod superior de soarta altora.
Deci nu te-ai gândit niciodată la mine ca femeie?
Ei bine, mereu am fost sigur că nu ai acelaşi sex ca mine,
dacă asta întrebi.
Şi plăcută privirii.
Adică, comparativ cu mine.
Am demascat câţiva mediumi destul de inatractivi,
nişte creaturi oribile vederii.
Înţelegi, mă gândesc serios
să mă însor cu Brice Catledge?
Mi se pare o nebunie să-l refuzi.
Nu vezi asta că...
Că mă pripesc?
Păi, tu poţi prezice viitorul,
sunt sigur că vibraţiile tale sunt foarte pozitive.
Şi simţul realităţii ar spune că omul ăsta
e o captură uriaşă pentru tine.
Departe dincolo de ce ai putea spera, dacă ne luăm după caracterizarea mea.
Şi acum, bineînţeles, că devii un...
Un fenomen, te vei descurca mereu destul de bine,
financiar, deşi nu se compară cu averea familie Catledge.
Majoritatea timpului ţi-l vei petrece cu...
Cu fundaţia ta, unde el va fi de mare ajutor.
Deci timpul pe care l-am petrecut împreună,
a fost doar...
N-a avut nici un impact asupra ta...
Oricare ar fi?
Nu...
Doar nu-mi spui că ai sentimente romantice pentru mine?
Şi dacă aş avea?
Păi, e absurd.
Tu... tu... ţi-ai imaginat că noi doi...
Nu-i de ajuns că mi-ai deschis ochii la bucuriile vieţii?
Mi-ai cucerit mintea.
Vrei să-mi cucereşti şi inimă?
Credeam că, în timpul petrecut împreună...
Ca tu...
Nu mă înţelege greşit. Eu...
Am cea mai mare stima pentru tine, iar mâine,
sunt pregătit să spun lumii cât de mult.
Scuză-mă.
Aici erai, Stanley.
Nu ştiu ce ai făcut tu, dar eu am dansat până în zori.
Îţi vine să crezi că micul medium a făcut o pasiune pentru mine?
De ce nu? Conform ziarelor,
eşti agentul ei de presă.
Nu, nu, mă refer că e ataşată emoţional de mine.
Cred că are fantezii cu mine.
Dar sunteţi amândoi luaţi.
Ştiu, sfidează toate motivele.
Ea e pe punctul de a captura un tânăr bogat,
neghiob aşa cum e.
Iar Olivia şi cu mine, după propriile ei spuse,
suntem culmea congruentei.
Paremi-se că ai analizat atent problema.
Am fost destul de surprins.
Arata uimitor în seara asta.
Da, asta e sigur.
Şi-a făcut
o intrare surprinzătoare.
Vino, trebuie să conduc până la Provence,
iar tu ai câţiva jurnalişti de văzut în câteva ore.
Cum aţi descoperit-o pe domnişoara Baker?
Am venit s-o demasc, aşa cum am făcut cu mulţi alţii,
dar după ce am încercat totul, am ajuns la concluzia incontestabilă
ca ea este un medium autentic.
Cum puteţi fi atât de sigur
că e autentică?
Cunosc toate trucurile.
Evocarea e pasiunea vieţii mele.
Demascarea falşilor, specialitatea mea.
Care sunt planurile ei pentru viitor?
Are de gând să construiască o fundaţie şi o şcoală pentru a preda ocultul.
Cum vă simţiţi
după toţi aceşti ani în care aţi greşit?
Pe de o parte, sunt ruşinat,
dar şi încântat că pot să trag adânc aer în piept
şi să văd noi posibilităţi în viaţă.
Deci, e corect dacă spun
că lumea nu e aşa raţională şi previzibilă
aşa cum aţi susţinut,
în mod ferm şi câteodată insultător?
Merit criticile voastre, cunosc asta.
Mereu am fost un om raţional cu mare încredere în ştiinţă.
Ce mai pot spune?
Dar se pare că, probabil,
să spun că cred în demnitatea omului
pur şi simplu nu e de ajuns.
De mic copil, era clar
încă de la început că era un copil special.
Va fi o fundaţie de talie mondială.
Vor fi studenţi din toată lumea.
Trebuie s-o vedeţi.
Sunt prieteni apropiaţi de-ai mei. Am venit o dată, dar m-a uluit total,
aşa că l-am adus pe dl. Wei Ling Soo sub un alias
pentru a o demasca.
Rezultatul se vede.
Şi să fiu al naibii dacă el nu e cel mai mare fan al ei.
Aici erai, scuză-mă.
- Am nişte veşti dureroase. - Ce?
Mătuşa ta a avut un accident de maşină.
Ce s-a întâmplat? E în regulă?
- E în stare critică la spital. - Trebuie să ajung acolo.
- Bineînţeles, te conduc eu. - Vrei să...
Să vin cu tine? Ştiu drumul...
Jacques.
Bună ziua, George.
- El e Stanley. - Da, ce faceţi?
Cum o duce? Ce se întâmplă?
- Ce a... - În engleză.
E în sala de operaţii acum.
Toţi îşi dau interesul.
Şi ce părere aveţi? Se va face bine?
La momentul ăsta, situaţia e incertă.
Incertă?
Puteţi aştepta aici, dacă doriţi.
- Incert. - Participi la operaţie?
Da, ştiu.
Nu-ţi fă griji. Au un personal excelent aici.
Da, e o femeie incredibilă.
Practic, ea m-a crescut.
A trecut prin multe la viaţa ei.
Aşează-te, îţi aduc nişte ceai.
Nu, sunt prea zguduit pentru ceai.
Poate găsesc nişte whisky?
O idee mai bună.
Nu trebuia să i se permită să conducă la vârsta ei.
Acum e în mâinile doctorilor.
Ştiu că te simţi neputincios,
dar tot ce poţi face e să rămâi calm şi să te rogi.
Da.
Puterea rugăciunii.
- Mereu am ridiculizat-o. - La fel şi eu.
Şi totuşi, unii oameni înjura de ea.
Ştiu că sună grosolan,
mai ales de la mine, un om de ştiinţă, dar...
Dacă se întâmplă răul,
cel puţin prin Sophie,
îi vei contacta spiritul.
Da.
Da, e un gând confortabil, nu-i aşa?
Da.
Nu credeam că o voi spune vreodată, dar da.
Stai aici şi îndura,
mă duc să găsesc nişte whisky.
Nu ştiu dacă mă poţi auzi
şi nu am dus mereu o viaţă exemplară. Eu am...
Nu numai că am fost un sceptic,
un necredincios, am fost mult mai rău...
Un om cu dispreţ pentru...
Pentru oamenii care au îmbrăţişat ideea că...
Există o figură de Tata binevoitor acolo sus.
Mereu am susţinut că e copilăresc,
confundarea dorinţelor cu realitatea, strict pentru primitivi,
toate speranţele pentru un...
Un scop în viaţă,
un sens mai larg.
Ca toată suferinţa noastră e de fapt...
Un plan măreţ.
Dar dacă ce am văzut târziu e ceva real
atunci nu am toate răspunsurile.
E posibil,
chiar şi logic, că...
Suntem aici în urma unui plan,
în căutarea unor idealuri mai mari.
Şi că tu...
Ai putea fi real.
Şi deşi n-am nici un drept să mă aştept la ceva,
mătuşa mea,
pe care o iubesc,
e în pericol de moarte.
Prin urmare, îţi cer...
Îţi cer...
Ia stai aşa.
Asta e cea mai stupidă
grămadă de palavre pe care am auzit-o.
Simţul realităţii îmi spune
că intru într-o mlaştină seducătoare
de cuvinte mari şi absurde doar pentru că vreau ca mătuşa mea să fie bine.
That girl...
E o farsă.
Ţi-am spus că chirurgii sunt de excepţie.
Să rămân?
N-ai ce mai face aici.
Doarme confortabil. A răspuns bine la medicamente.
Operaţia a mers superb. E în afara oricărui pericol.
Ştii, după ce ai plecat, am început să mă rog pentru ea.
Serios?
Apoi am respins noţiunea ca fiind un mare nonsens.
Asta o include şi pe dra. Sophie Baker.
Aşa să fie?
Dacă Sophie e o escroacă,
cum reuşeşte?
Stanley!
- Eram îngrijoraţi. - Aşa de îngrijoraţi!
Îţi dai seama ce nerăbdători eram
să aflăm despre mătuşa ta Vanessa.
- Da! - Slavă Domnului!
Doamnă, te pot asigura, Dumnezeu nu are nici o legătură.
A avut doctori buni.
Da, am stat ca pe ace aici, Stanley.
Nu putea Sophie să prezică rezultatul
şi să vă scutească minţile de probleme?
Eu? Nici n-am ştiut.
Am fost înconjurată de presă, eu...
Dacă aş fi ştiut, aş fi mers cu tine la spital.
Ei bine, s-a terminat.
Totul e bine când se termină cu bine.
Nu e din Dickens.
Acum, că totul s-a terminat bine,
ne relaxăm puţin în grădină?
- Brice? Dra. Baker? - Bună idee.
Sunt excitată în legătură cu detaliile amănunţite legate de fundaţie.
- Vreau să vorbesc... - De fapt, sunt câteva detalii financiare...
Mamă, eu voi rămâne aici.
Apropo, mulţumesc.
Vreau să-mi oferi mai multe detalii...
Stanley, nici nu-mi pot imagina prin câte ai trecut.
Mătuşa Vanessa e o femeie foarte drăguţă.
Da, un om în holul de aşteptare al unui spital
în timp ce cea iubită e sub cuţit are multe gânduri febrile.
Mi-am imaginat că dacă m-aş ruga,
rugăciunile mi-ar putea fi auzite.
Te-ai gândit să te rogi?
Nu mi-aş fi imaginat niciodată cuvintele astea din gura ta.
Asul meu din mânecă, să zicem aşa, era că...
Şi dacă cel mai mare rău posibil s-ar fi întâmplat şi mătuşa Vanessa
ar fi dispărut în mod trist, ai fi putut să-mi faci legătura
cu ea în lumea spiritelor, şi asta...
Asta mai degrabă a pus un zâmbet pe fata mea.
În cele din urmă, a scăpat.
Arăţi extenuat.
Mă poţi învinovăţi?
Acum am nevoie de o baie bună, un pui de somn şi...
- Deci, mă scuzaţi... - Da, desigur.
Stanley...
Sunt aşa uşurat în legătură cu mătuşa Vanessa.
E o femeie minunată.
Da, e adorabilă.
Ar trebui să deschidem şampania.
Să sărbătorim.
Mătuşa Vanessa şi-a revenit. Să nu mai amintesc
că toată chestia asta mi se pare o experienţă de zile mari.
Nu ai remuşcări?
De ce aş avea remuşcări?
Că ţi-ai păcălit prietenul de o viaţă.
Eu văd lucrurile diferit.
Păcăleală face parte din meseria noastră.
Ca să înţelegi, încă de eram copii,
am fost vioara a două
în fata egomaniacului, egoistului...
Geniului.
Da, e un geniu în ceea ce face,
şi s-a dovedit a fi un simplu muritor.
Dar acum, după ani în care m-am târât în urma să,
recunosc, cu invidie şi resentimente,
am triumfat în faţa marelui Wei Ling Soo.
L-am păcălit pe omul care nu poate fi păcălit.
Nu chiar, Howard.
- Cum ai... - Ai admirat trucul ăsta
când mi-ai văzut spectacolul în Berlin.
Ţi-am promis că te învăţ dacă te porţi frumos,
dar nu ai făcut-o.
E un truc, Sophie.
Nu îmi dematerializez şi reasamblez ectoplasma
mai mult decât contactezi tu spirite sau citeşti minţi.
Stanley, îţi pot explica...
Te-am urmărit îndeaproape.
Howard a urmărit-o pe mama ta,
dar cine l-a urmărit pe Howard?
Erai cât se poate de liber să baţi în masă.
Ai profitat de lumânare plutitoare, ai jurat că nu sunt nici un fel de fire,
iar eu te-am crezut.
Erai liber să baţi o dată pentru da, o dată pentru nu.
Iar când Sophie s-a scuzat acasă la mătuşa mea
ca să dea un telefon, te-a sunat
şi i-ai dat informaţiile despre mătuşa mea.
La început, nu-mi venea să cred că m-ai trădat în halul ăsta.
Dar, după cum ştii,
Sunt un mizantrop.
Şi că oamenii care fac lucruri imorale
nu intra în aria mea de umanitate.
De când eram băieţi, am ales magia ca fiind chemarea noastră.
Amândoi am exersat zi şi noapte, la fel de mult.
Abilităţile noastre erau egale, dar totuşi, ai apărut
pe marile scene ale lumii drept un mare artist.
Dar nu a fost corect.
Viaţa nu e corectă, Howard.
Ca regulă generală, după cum am mai spus-o, e destul de urâtă.
Din cauza lui Sophie,
am început să cedez în fata gândirii magice.
Pentru o perioadă, chiar am fost fericit.
Dar eram fericit cât poate un prost să fie fericit.
Fericirea nu este condiţie naturală umană.
Şi apropo, niciodată nu ai exersat la fel de mult ca mine,
iar abilităţile tale nu au fost niciodată egale cu ale mele.
Stanley, îmi pare rău, îmi pare rău...
M-am lovit de Howard când a fost trimis să mă demaşte, iar el...
Şi m-a demascat, destul de uşor.
Dar am făcut un pact să facem jmecheria asta,
iar eu am fost de acord doar pentru că însemna aşa mult pentru mama... şi mine.
Îţi caracterizez purtarea drept...
Un mare om vede ticăloşenia unui...
Cum să-i spunem, pitic?
Eşti o escroacă.
Aşa cum ar fi trebuit să-mi dau seama, şi mi-am dat, undeva în sufletul meu.
Mi-aş fi dorit doar să nu fi irosit atâta timp cu tine.
Acum, pari de modă veche.
Ţi-am jucat o glumă elaborată, Stanley.
Nimeni n-a fost rănit.
Reputaţia mea va avea de suferit şi m-ai jucat pentru un prost.
Reputaţia ta e ego-ul tău!
Eu am...
Da,da, lucrurile au scăpat din mână, dar nu s-a întâmplat nimic rău.
Adică, erai... Erai fericit.
Şi te-ai bucurat de viaţă.
Ai văzut lumea prin ochii unui optimist.
Şi ne-am distrat împreună, aşa că nu...
Spune că ţi-ai irosit timpul cu mine.
Ce aveai de făcut?
Stăteai în cameră şi amestecai cărţi în faţa oglinzii?
Tot optimismul meu a fost o iluzie.
Am început să citesc cartea aia
scrisă de filozoful german, ştii, cea pe care mi-ai dat-o?
Nu am înţeles mare lucru din ea,
dar spunea că avem nevoie de iluzii că să trăim.
Te referi la minciuni.
Erai mult mai fericit când ai lăsat câteva minciuni în viaţa ta, Stanley.
Gândeşte-te, Stanley, chiar vrei să strici pacea
din mintea lui Grace Catledge,
care e sigură că ea a fost singura dragoste din viaţa soţului ei?
Nu ne putem amăgi singuri.
Dar trebuie.
Dacă vrem să trecem prin viaţă.
Nu am spus-o eu, doar citez, domnul...
Nietzsche.
Şi, în cele din urmă, cine ştie cu adevărat
- ce e real şi ce e nu? - Păi, e destul de clar
ce e real, rugăciunea pentru mătuşa mea a fost un nonsens,
calităţile doctorului au fost reale.
Nu. Nu ai de unde să ştii asta, pentru că George,
soţul lui Caroline, psihanalistul,
mi-a spus că şi el s-a rugat pentru mătuşa ta.
Aşa că nu avem de unde să ştim
dacă rugăciunile lui au fost ascultate.
Poate că îngerii îl plac mai mult.
Nu voi onora mai mult această conversaţie.
Mă duc să-mi vizitez mătuşa Vanessa
până e pe picioarele ei, iar apoi adio.
Şi nu mă vei ierta?
Păi, nu pot să te iert.
Doar Dumnezeu te poate ierta.
Ai spus că nu există Dumnezeu.
Exact ce ziceam.
Ce bine e să fii acasă.
Mai robust decât oricând, pun pariu.
Ce nu mă omoară...
Mă face mai puternic. Un mare om a spus asta.
Nu iarăşi tipul "Dumnezeu e mort".
- Exact acelaşi. - Cu toate astea, cred că greşea.
Ce nu ne omoară deseori ne chinuie de mama focului.
Câteodată, când îţi trece glonţul pe la ureche, te trezeşti.
Am altă idee pentru luna noastră de miere.
Ce-ar fi că, după insulele greceşti,
să ridicăm pânzele către ocean.
Mereu mi-am dorit să vizitez Bora-Bora.
Te-ar interesa?
Niciodată... nu am auzit de ea,
dar numele pare foarte exotic.
Exotic?
Ador când alegi mereu cuvântul potrivit.
Da, desigur, Olivia. Vin acasă în câteva zile.
Rămân să văd dacă mătuşa Vanessa se ridică pe picioarele ei,
iar apoi am câteva interviuri cu presa.
Câteva lucruri trebuiesc şlefuite.
Mi-ar folosi tactul tău.
Da, bineînţeles. Da.
Pa, dragă.
Fac pariu că vei fi bucuros să te întorci la Londra
şi să laşi toatea astea în urmă.
O să-ţi placă insulele Galapagos.
Eşti un mare admirator al lui Darwin.
Ţestoase uriaşe. Da, bănuiesc că da.
Şi, bineînţeles, probabil ţi-e dor de Olivia.
O femeie de nădejde, îţi pot spune asta numai din fotografii.
Are o anume eleganta şi stil.
Perfect pentru un om cu gusturile tale.
Da, da, nici nu se pune problema.
Ne potrivim ideal.
Tu ai nevoie de o femeie educată
să ţină pasul cu tine.
În plus, e şi destul de atrăgătoare.
Da, da, e uşor să ne vezi
împreună în călătoria vieţii.
Într-adevăr, un cuplu foarte frumos.
Da, nu se pune problema, suntem ideali unul pentru celălalt.
Aşa cum ai spune tu.
O alegere raţională.
Adică, nu e în întregime cerebral.
Adică, o iubesc.
Ce sugerezi?
- Sugerez? - Din nuanţa tonului tău?
Bineînţeles că o iubesc.
Sau ai impresia că am ajuns s-o iubesc pe Sophie Baker?
Eu? Nici n-am menţionat-o pe Sophie.
Aveam impresia că te îndrepţi intracolo.
Sophie Baker? Farsoarea care te-a înşelat?
Exact. Nenorocita aia.
De ce aş sugera că te-ai îndrăgostit de Sophie?
Ei bine, ai putea.
Niciodată nu-mi dau seama ce e în mintea ta întortocheată.
Numai ideea, tu şi americană aia telepatică şi amăgitoare.
Ştiu, sfidează toate motivele.
Tu, o creatură a motivului. Un om de intelect.
- Asta-i clar. - Desigur, nu banal.
Nu, spune cel puţin.
Nici pe departe nu se apropie de Olivia.
Comparaţia mă face să râd.
Olivia e o persoană realizată şi fermecătoare.
Sophie e o escroacă de stradă
care-şi duce viaţă de la un nonsens la altul.
Nu văd cum le-ai putea compara.
Nu-mi băga idei în cap!
Departe de mine aşa ceva.
Desigur, ea vine din împrejurări cumplite.
E uşor să judeci
oameni care s-au născut în nişte circumstanţe
mai puţin fericite decât ale noastre.
Viaţa e grea.
Unul trebuie să facă, unul trebuie să supravieţuiască.
Bine spus.
Iar oamenii câteodată fac alegerile greşite,
pe care le regreta,
chiar dacă nimic rău nu s-a întâmplat.
Care dintre noi nu a făcut câteva greşeli în viaţă?
Şi e ceva foarte atrăgător la Sophie.
În ciuda comportamentului ei dezgustător.
Da, zâmbetul ei este câştigător.
Bineînţeles, depinde cât de mult preţ pui
pe fizic.
Ei bine, nu, eu...
Eu, unul, stimez virtuţile superioare.
Frumuseţea sufletului.
Deşi e plăcut să te uiţi în ochii ei.
Şi poate fi şi amuzantă, în condiţiile potrivite.
Dar Olivia e o femeie educată, cultivată.
Una care se potriveşte cu un om cu geniul tău artistic.
Da, geniul meu trebuie luat în calcul.
Pe hârtie, nu e nici un motiv să o prefer pe Sophie în dauna Oliviei.
Eu aş spune contrariul.
Deci tu sugerezi că
să fiu sincer cu Olivia şi să-i spun, oricât de iraţional pare,
că m-am îndrăgostit de Sophie...
E o noţiune absurdă.
E sminteală.
Dar nu mă pot abţine...
O iubeşti pe Sophie.
Da, înţeleg.
Eşti nedumerit şi uluit
pentru că logica ta prostească
îţi spune că ar trebui s-o iubeşti pe Olivia.
Logica prostească?
Şi totuşi, ce puţin înseamnă logica asta
când stă lângă zâmbetul Sophiei.
Ce vrei să spui?
Poate că lumea are sau nu un sens,
dar nu e totală fără puţină magie.
Am sentimente iraţionale pozitive pentru Sophie Baker.
E ca şi cum asist la un truc pe care nu-l pot desluşi.
Nu aş încerca să-l desuslesc. Pur şi simplu aş merge mai departe.
Se aude că deja a acceptat cererea în căsătorie a lui Brice.
Îţi faci timp să citeşti marile cărţi?
Da.
Odată mi-ai spus că nu trebuie să disper.
Există speranţă pentru creierul meu.
Poate am fost un pic sarcastic.
Dar trebuie să admiţi că eşti vinovată de nişte fapte lipsite de ruşine.
Da, dar zilele alea au trecut.
Nu mai trebuie să-mi fac griji
unde să dorm, unde să mănânc.
Să înţeleg că Brice Catledge a făcut o cerere serioasă în căsătorie?
Da.
Una foarte tentantă.
Nu eşti de acord?
Da, aşa cred.
Dar sunt aici să-ţi fac una şi mai tentantă.
Mai tentanta decât asta?
Am venit să-ţi spun
că dintr-un motiv inexplicabil
care sfidează simţul realităţii şi înţelegerea umană,
că am, într-un final,
experimentat câteva mici...
Foarte mici, dar vizibile
sentimente interioare legate de zâmbetul tău.
Ce mărinimos din partea ta.
Da, credeam că vei gândi aşa.
Şi pentru că am un suflet mare
şi capabil de complexitate, aşa cum sunt toate minţile mari,
am decis să te iert
şi să te iau sub aripa mea.
Aripa ta?
E o vorbă. În mod evident, nu am aripi.
Doar spun că...
Aşa incredibil cum sună,
iar asta nu-i un gest mărunt, dacă iau în considerare timpul pierdut
şi ruşinea publică pe care mi-ai cauzat-o,
că eu sunt...
Dispus să te iau înapoi.
Unde să mă iei înapoi?
Sub luna de la observator.
Am regretat ce am făcut,
dar am fost prea stupidă să schimb cursul,
şi îmi cer scuze.
Serios.
Şi îţi accept iertarea.
Înţeleg că e foarte generos din partea ta,
şi trebuie să plec.
Să pleci? Nu ţi-am spus pentru ce am venti.
Atunci spune-o şi pleacă,
pentru că trebuie să mă duc la cină cu logodnicul meu.
Am venit să-ţi spun
că în ciuda a tot ce s-a întâmplat,
sunt dispus să iau în considerare căsătoria cu tine.
- Ce? - Normal,
nu poţi să crezi ce noroc ai. Apreciez asta.
Stanley, poate că eşti un geniu cu pachetul de cărţi,
dar eşti groaznic când vine vorba de cereri în căsătorie.
- Nu am mai cerut pe nimeni. - Serios?
Nici măcar pe logodnica ta?
Ea a propus căsătoria.
Adevărul e că nu am mai simţit nevoia să cer în căsătorie.
Foloseşte-ţi capul!
Nu suntem făcuţi unul pentru celălalt,
şi după cum tu însuţi ai spus de nenumărate ori,
când inima conduce capul, urmează dezastrul.
Dar ideea e că...
Te iubesc.
Şi undeva în inima ta confuză, neagră şi criminală,
ţii la mine.
Mă însor cu Brice Catledge.
Tu m-ai sfătuit s-o fac.
Niciodată să nu-mi asculţi sfatul.
Sunt un mare excentric.
Ştii ce, Brice mă adora,
şi îmi oferă o viaţă de călătorii
- şi emoţie şi viaţa pe picior mare. - Nu, nu,
te venreaza, iar tu nu vrei să fii venerată.
Te vei plictisi.
În timp ce navighez spre insulele greceşti?
Şi Bora-Bora?
Sunt doar pietre în ocean!
Contează cu cine te duci!
Vrei să-ţi petreci restul vieţii cu un bărbat
care cânta la ukelele şi zumzăie către tine?
Ştii că te plac foarte mult, Stanley.
Chiar începusem să mă îndrăgostesc de tine.
Dar când mi-ai arătat cât de iraţională eram,
iar apoi mi-ai dovedit-o
- cu logica geometricala. - Nu...
Geometria nu e punctul meu forte.
La urma urmei, ce-mi poţi oferi?
Stări de spirit iritabile?
Insulte?
Cârcotire pesimistă despre cât de îngrozitoare e viaţa pentru noi toţi?
Când sunt lângă tine, nu sunt sumbru.
Asta pentru că te-am păcălit
să crezi că viaţa e mai mult decât vezi cu ochiul liber.
Nu, nu, nu mi-am pierdut pesimismul,
dar tu eşti ca o oază în deşertul sumbru.
Şi în legătură cu ce-ţi pot oferi,
viaţa cu un geniu glumeţ.
Trebuie să plec.
Nu, asta e ultima ofertă.
Să nu fii ingrată.
La revedere, Stanley.
Nu voi sta aici, cerşind,
aşteptând ca o artistă de jumătate de penny să-mi fie nevasta!
Asta e. Dacă nu eşti de acord acum,
oferta nu mai e valabilă.
M-ai auzit?
Lilliputan enervant!
Îţi arunci paşaportul către paradis!
Mă ierţi, Stanley?
Te-am iertat, Howard,
aşa cum am iertat-o şi pe Sophie.
Sunt de acord, aveam nevoie de o plăcintă în faţă.
Ei bine, am văzut o fată a ta pe care n-o mai văzusem.
A fost revigorant.
Chiar şi acum, zâmbetul lui Sophie îmi penetrează sufletul.
Acum crezi că avem suflete?
Nu, cred că fiecare dintre noi trebuie să găsească un motiv
ca să îmbrăţişeze viaţa cu adevărat,
iar pentru mine, Sophie e motivul.
Măcar te-a făcut sigur
că ar fi fost o greşeală să te însori cu Olivia.
Am vorbit cu Olivia la telefon.
Era mai puţin supărată decât anticipasem.
Foarte calmă, foarte rezonabilă.
E în insulele Galapagos.
Mi-a spus că e dezamăgită,
dar a înţeles că lucruri de genul se întâmplă,
şi că dacă simţeam acelaşi lucru când m-aş fi întors,
e mult mai bine că am aflat asta acum.
Ce fiinţa umană minunată şi raţională eşti.
Ar trebui s-o caut.
E isteaţă, drăguţă, îi plac magicientii.
Ei bine, cum a mers?
Îţi vine să crezi că m-a refuzat?
Săracul Stanley.
Ticăloasa aia m-ar fi putut avea,
dar în schimb, l-a ales pe Brice Catledge.
Să ştii, e foarte bogat şi arată bine.
Ar fi fost mai fericită cu mine.
În cele din urmă, ai pierdut-o.
E trist, pentru că...
Chiar era ceva între noi.
Chimie. Magie.
Şi spun chimie sau magie pentru că...
Cred că am iubit-o din primul...
Primul moment în care am văzut-o.
Ei bine, dragostea la prima vedere e magică, nu-i aşa?
Trebuie să bei ceva. Ce preferi?
Un scotch, te rog.
În cele din urmă, s-a dovedit a fi o proastă.
Adică a ales milionarul ăla chipeş în locul tău?
Poate îşi vine în fire.
Femeile se răzgândesc în privinţa anumitor lucruri.
E prea târziu... Am luat oferta de pe masă.
Nu mă las condus de nişte ochi mari
şi un zâmbet.
Cu toate că e mai mult de atât.
Dar a avut o şansă, şi a spus nu.
Vrei să spui că dacă s-ar răzgândi, nu ai accepta-o?
E prea târziu.
Nu poţi fi aşa încăpăţânat.
Bănuiesc că dacă îşi revine şi realizează ce fericită
ar fi cu mine,
câtă distracţie ar avea în viaţă,
cât de mult o iubesc.
Nu.
N-a dat nici un semn că i-ar păsa?
Dacă mi-ar fi dat un semn,
aş fi luat-o în braţe, aş fi luat-o de acolo
şi m-aş fi însurat cu ea.
Tot ce-mi doream era un semn.
Sophie?
Te însori cu mine?
Subtritarea: bucyfall Adaptarea xHD : killyou @ myxz.org
SprijinÄ-ne Či sÄ devinÄ membru VIP pentru a elimina toate anunČurile www.OpenSubtitles.org