Traducere: Gatita
Diacritice şi corectare: OZapacita Š Subtitrari-Noi Team
Ricky! Unde eşti, puiule?
Hai, dragul meu, e ora cinei. Mâncarea ta preferată, cu ficat.
Unde eşti?
Iată-te.
Ce cauţi acolo jos?
Ce-i cu tine?
Ce e, Ricky, dragule?
Sunt pregătiţi, doctore.
Cum e?
E încă în sala de operaţie, nu ne-au zis nimic.
Când s-a întâmplat asta?
O aştepta acasă când s-a întors de la ore.
Poliţia spune că e acelaşi bărbat care a violat-o pe Carol.
Aveai nevoie de un poliţist să-ţi zică asta?
Când a fost ultima oară când am cerut departamentului tău
să mărească securitatea din campus?
Nu mă refer la primele patru ori, doar ultima oară.
Nu face pe deşteptul cu mine, profesore,
N- am oameni cu care să acopăr toată zona.
Absoarbe.
- Care e presiunea? - Sub 70, 69. Scade rapid.
- O vom pierde, doctore. - Eu n-aş zice.
David, 0,2 cc de epinefrină.
- Dă-mi un cateter. - Are fir de 3.
Am scăzut la 63. Mai pun epinefrină?
Nu încă.
60.
Încă mai crezi că e o reacţie la fenobarbital?
Epinefrină.
Gata.
Mai uşor cu presiunea la despărţitor.
65 şi urcă.
Ia te uită!
- 68... - Nu-mi vine să cred.
72!
Foarfece!
- Metzenbaum. - Excelent.
80. A scăpat.
Aşa se practică medicina. Irigaţie.
- Dr Roberson, închizi tu? - Sigur că da.
V- aţi descurcat bine, oameni buni.
Apropo, mă bucur că sunt la St. Agnes.
Te-ai descurcat bine.
Dr Robertson, pot să-ţi zic Matthew?
Sigur că da.
Eu sunt tipul nou-venit şi vreau să-mi fac prieteni,
deci o să-ţi zic asta acum şi o vom lua de la capăt.
Dacă nu-ţi plac glumele mele, nu râde.
Dacă ai vreo părere medicală, spune-o cu voce tare.
Dacă îmi mai zici mie sau echipei mele chirurgicale
că vom pierde un pacient, îţi scot plămânii cu o linguriţă!
Ai înţeles?
- N-o să te plac, nu? - Nu fi ridicol, toţi mă plac.
- Dr Hill? - Da.
Sunt Andy Safian, lucrez ca profesor la colegiu.
Mă întrebam dacă-mi poţi spune ceva despre starea lui Bridget Kelly.
Are ficatul serios afectat, dar cred că se va face bine.
Excelent. Mulţumită ţie.
Vino la spectacolul de la miezul nopţii, voi levita.
- Jed Hill te cheamă, nu? - Da.
Jed Hill alergătorul?
- Poftim? - Am fost la acelaşi liceu.
Glumeşti!
- Ai fost la Van Buren? - Da.
- De când eşti la Westerley? - De nouă ore. La Van Buren?
Nu eram în aceleaşi cercuri.
- Ţi-am creat probleme? - Nu, doar nu ştiai cine sunt.
- Dr Hill? - Bună, Tanya.
Voiam doar să vă felicit. Ne bucurăm cu toţii că aţi venit.
Mulţumesc, mă bucur că sunt aici.
Se pare că iar eşti cel mai tare din campus.
- Sper să ne mai vedem. - Da şi eu.
Minunat, Michelle.
Ce-ar fi să pictezi şi hârtia, nu doar mânuţa ta?
Să nu te mai joci vreodată cu pungi de plastic
sau te leg şi te dau la monstruleţi, ai înţeles?
Bună. Ce s-a întâmplat?
- Poţi să-ţi iei pauza de prânz? - Lasă-mă puţin.
Tipul a atacat-o când a ieşit de la ore.
- Se va face bine, nu? - Se pare că da.
A apărut un nou chirurg la spital,
unul talentat de la Mass General, care s-a descurcat foarte bine.
M- am dus să mă prezint şi să-i mulţumesc.
Eşti pregătită să auzi?
- Am fost în acelaşi liceu. - Vorbeşti serios?
- Vorbeam de lup... - Şi lupul la uşă.
Povesteam despre faptele tale.
Ea e soţia mea, Tracy. Tracy, el e dr Jed Hill.
Da, prietenul de liceu al lui Andy.
Dânsul e dr O'Sullivan. Alan şi Tracy Safian.
- Andy. - Da.
Andy lucrează la colegiu.
- E profesor asociat. - Fantastic.
Sunt tare ca piatra şi iute ca săgeata.
- Sunt foarte mândri de el. - Aşa şi trebuie.
Am organizat o mică recepţie de bun-venit pentru Jed la St. Agnes.
Ce-ar fi să veniţi şi voi?
Ne-ar plăcea, dar avem o programare la prânz.
- Atunci poate altă dată. - Sigur că da.
- Mă bucur că te-am cunoscut, Tracy. - Asemenea.
Ne-a venit de dimineaţă estimarea de la instalator.
Şi?
- Eşti gata? - Cât?
- 13.000 şi încă ceva. - Cât e acel "ceva"?
Sunt 14.000.
Las-o baltă, o rezolv singur.
- Am o idee mai bună. - Nu!
Doar o vreme, să ne plătim nişte facturi,
găseşte şi tu vreun profesor care e în vizită.
Nu vreau să închiriez etajul trei, nu vreau un străin în casă.
Bine, cum vrei.
Ar fi fost bine să stăm într-o casă în care să curgă apa,
dar sunt o fată simplă.
- Te iau eu de la muncă. - Nu e nevoie.
Lasă-mă în pace, vin să te iau. E un maniac liber prin oraş.
Mă poate aduce Helen.
- Da? - Da.
- Sigur? - Da!
Ai grijă să aştepte până intri în casă.
O să vorbesc cu ea să-mi ofere suport aerian dacă vrei.
M- am căsătorit cu o glumeaţă.
În haine de stradă, Helen arată a bărbat.
Poftim?
Ai zis că te aduce Helen acasă.
- Mă spionai? - Nu, mă uitam pe fereastră.
Atunci te uitai la Dennis Riley.
E avocatul firmei şi a trebuit să-i semnez nişte hârtii.
- Ce hârtii? - Ceva legat de casa mamei. De ce?
- Casa mamei tale? - Da.
Mi-ai zis că abia trăia din pensie şi acum e moşiereasă?
Ce ai, Andy?
Era vorba de aranjamentul la cimitir.
S- au dat toţi banii şi voia doar să vorbim.
- Tu despre ce vrei să vorbim? - Iartă-mă.
Ţi se pare denigrant dacă voi folosi o furculiţă?
Rămân fără putere.
Nu pot să las aşa ceva să se întâmple.
Întinde-te pe spate. Dă-mi mie aia.
Întinde-te. Aşa, până la capăt.
- Ai tehnică? - Sunt expertă.
Totul ţine de mâini. Deschide gura.
Bravo. E delicios, nu?
Deschide.
E bună.
Cred că-ţi revine puterea.
Aşa e.
Andy!
- Ce? - Iar e acolo.
- Şi ce? - Se uită la noi.
Mi se pare că ar cânta la o orgă electronică.
Mă sperie.
Mama lui lucrează noaptea, cred că e asistenta.
Probabil se simte singur.
Trebuie să luăm nişte draperii.
E o prioritate.
- Acum am alte priorităţi. - Trebuie să ne gândim la un model.
N- are sens să punem nimic pe jos,
dacă oricum distrugem podeaua cu ţevile.
Ne-am întoarce de unde am plecat.
- Dumnezeule! - Uşa era deschisă.
- M-ai speriat. - Trebuia să bat.
Nu. De la atâta dizolvant de vopsea, uneori mă apucă durerea de cap.
- Ar trebui să iei un complex de B-uri. - Poftim?
Câteva doze de vitamina B12 ar îmbunătăţi activitatea cerebrală.
- Nu contează. - Nu, sună excelent.
Eu mă gândeam că ţi-am zis să iei un pumn de vitamine,
când lucrul inteligent de făcut ar fi să laşi uşa deschisă.
Tocmai am economisit 5.95 dolari.
Eram în cartier să caut nişte case
şi m-am gândit să iau prânzul cu tine şi cu soţia ta.
Minunat. Tracy e la ore, dar eu pot să mă spăl şi ieşim noi doi.
- Sună bine. - Excelent, mă întorc imediat.
E o casă în stil victorian veritabil?
Da, acoperită cu vopsea de o sută de ani.
Arata foarte bine în timpul Războiului Civil.
Confortul care-i lipseşte e suplinit de istorie.
- Ştii ceva legat de arhitectură? - Arhitectura e viaţa mea.
Dacă nu aş fi fost medic, aş fi lucrat în construcţii.
E un Degas?
Da, cred că e veritabilă. Tracy are statueta de la tatăl ei.
Are dureri abdominale.
- Cât de des? - Cam o dată la două zile.
Cât durează?
Uneori jumătate de minut, alteori mai mult.
S- a dus la cineva?
Da, la un medic din Boston, David Lillianfield.
- Îl cunoşti? - Am auzit de el. E un doctor bun.
Vrem să avem copii, amândoi suntem înnebuniţi după asta.
Mai stai două săptămâni
şi, dacă nu apare nicio schimbare, vino la mine.
- Bine. - Stanley!
- Doctore, mă doare când fac asta. - Atunci nu mai face aşa.
Găseşte-ţi glume noi, Stanley.
L- am întrebat de ce nu vine pe aici, să arunce o privire,
poate reuşim să ne înţelegem.
Ce-ai făcut?
Tu ai vrut să o închiriem, am crezut c-o să te bucuri.
Ţi se pare că sunt bucuroasă?
Văd că nu eşti, dar asta e acum.
E mai bine decât un profesor aflat în vizită, Jed e un prieten.
Nu e un prieten, nici nu şi-a amintit cum te cheamă, Alan.
Omul trecuse printr-o operaţie de 12 ore.
Ce-i cu tine, Andy?
Vrei să retrăieşti liceul, să fii amic cu conducătorul de joc?
Era înaintaş şi nu mai vorbi cu mine de parcă aş avea 11 ani.
Care-i problema ta cu tipul ăsta?
E deştept, amuzant şi e un doctor bun.
Ştiu că e bun, îmi dau seama
că li se taie picioarele asistentelor când trece pe hol.
Nu are prieteni, ci servitori.
Nu e prea târziu, mai putem anula.
Nu, las la latitudinea ta. Dacă vrei să stai cu el, e decizia ta.
O să-ţi placă, sunt sigur.
Mai e ceva. I-am putea cere să-ţi recomande un alt doctor.
Poftim?
Doar pentru că e o nebunie să mergi două ore cu maşina
să-l vezi pe Lillianfield în Boston, când ai putea foarte bine...
Andy, spune-mi că nu i-ai zis nimic lui Jed,
că nu i-ai împărtăşit şi lui problemele mele.
S- a deschis discuţia.
- Poftim? - Îmi cer scuze.
Bine, o să suport asta câteva luni,
doar pentru că nu-mi place să dorm pe canapea.
Dar să intre prin spate.
Dumnezeule, se mută în seara asta?
- De ce presupui că e Jed? - Sunt sigură că e Jed. Deschide uşa.
Poate fi oricine.
Da şi porcii pot zbura, dar n-o fac. E Jed.
Ce te face să fii aşa sigură?
- Pui pariu? - Nu.
Când e vorba de bani, mă iei în serios, nu?
- Bună. - Dr Hill, intră, te rog.
Bună, Jed.
Andy tocmai îmi spunea că vom locui împreună.
De-asta am trecut pe aici, voiam să mă asigur că e în ordine.
- Sigur că da. Abia aştept. - Da, abia aşteaptă.
Excelent.
Examenul era la 8:30,
am pus ceasul să sune la 7 şi nu a sunat.
Dacă dl profesor Smith vrea să nu mă treacă, nu-mi pasă.
Nu pot controla totul pe lumea asta. Nu a sunat ceasul!
E foarte bine aşa, Paula!
E mult mai bună scuza
decât că ţi-a rămas cartea "Beowulf" în maşina prietenului tău.
Mulţumesc.
Da.
A venit să vă vadă dna detectiv Harris.
Chiar aşa? Mă mir că a găsit clădirea.
Continuăm săptămâna viitoare, dacă nu te superi.
Bine.
Stai puţin, Paula.
Bună, Dana, intră. Vin şi eu imediat.
Dnă Worthington, vreau să aflaţi orele de examen ale drei Paula Bell.
Va fi sunată şi trezită din acest birou.
Poftim?
Nu poate controla lumea, dnă Worthington.
Nu i-a sunat ceasul.
Ne vedem săptămâna viitoare, Paula.
Doamne!
A putut face vreo descriere?
Ţine minte doar că pisica ei s- a ascuns sub un scaun
şi că a fost apucată din spate de un braţ.
Are vreo şansă să-şi amintească mai mult?
Nu cred.
Acum ce facem?
De ce vorbeşti la plural? Doar unul dintre noi e detectiv.
Poate nici măcar atât.
Ce replică inteligentă! Stai să mă gândesc şi eu la una.
- Cum sună "Pupă-mă-n fund"? - Lovit.
Am adăugat măsuri de securitate.
- Alte pamflete? - Da.
Ştii ce văd când merg la serviciu în fiecare dimineaţă?
Taţi care urcă valize, ficusuri şi fiice în maşină
pentru a le duce la o şcoală care nu le ameninţă aşa mult viaţa.
Nu cred că sunt exagerat când întreb
ce faci tu împreună cu echipa ta de profesionişti
în afară de distribuirea de pliante pentru a îmbunătăţi situaţia.
Am nevoie de o listă a persoanelor cu acces la programul studenţilor.
Ambele victime ieşiseră de la ore când au fost atacate.
- O să ai câteva mii de suspecţi. - Am nevoie de o listă, Andy.
- Dana? Ce crezi că face cu părul? - Poftim?
Da, le tunde tot părul. Ce crezi că face cu el?
Face perne. Cine ştie?
Billy? Vreau să fii în pat până la ora 22:00, ai auzit?
- M-ai speriat! - Îmi pare rău.
Ce cauţi aici?
- Te simţi bine? - Nu!
E cineva acasă?
Aici, dragule.
- E ridicol! - Culcă-te!
Cine poate dormi când fac aşa toată noaptea?
Au trecut trei ore!
- Mă duc să-i rog să dea mai încet. - Nu, nu vreau să fie scandal.
Nu o să fie, doar că nu poţi dormi.
- Crezi că ne-a auzit? - Sper.
- Unde te duci? - La baie.
Ştiu de ce bărbaţii frumoşi ajung doctori.
Nu e ceea ce crezi.
Nu? Eu cred că vor mulţi bani şi să vadă multe femei goale.
Dacă asta crezi...
Mai încet, n-am terminat cu tine.
- Sunt imun la alcool. - Mai vedem noi.
Tracy?
Eşti în regulă?
Da, ies imediat.
- Mi-am făcut griji pentru tine. - N-am nimic.
Hai la culcare.
Bună. Trebuie să ieşi şi tu, leneşule.
Dacă alergi 10 km pe zi, n- ai nevoie de doctori.
- Vrei nişte cafea? - Nu beau niciodată dimineaţa.
- Eşti în regulă, Tracy? - Da.
O să fac un duş scurt şi mă duc până la spital.
Ne vedem mai târziu.
Eşti sigură că nu a sunat să anuleze programarea?
Da, doctorul a sunat-o ieri să-i amintească.
Ai încercat să o suni din nou?
Nu e nimeni, dle profesor, îmi răspunde robotul.
E acolo, dar nu răspunde.
Paula?
O să am nevoie de o declaraţie.
Andy?
Vrei să auzi cum a fost prima dată când am văzut un cadavru?
Nu.
Era primul an la medicină, învăţăm o anatomie scârboasă.
Profesorul a tăiat craniul cadavrului cu un ferăstrău circular.
Studenţii ieşeau din cameră, leşinau, li se făcea rău...
Pe mine nu prea m-a deranjat.
Minunată poveste, Jed.
Nu voi mai privi niciodată la fel un pepene, dar, în afară de asta...
O să treci peste asta.
Cine e ăla de pe linia defensivă, Stanley?
Vel... ceva. E rezervă de obicei.
- Ce s-a întâmplat cu Krakowsky? - A picat testul antidrog.
Asta m-a supărat.
Nu s-ar lasa de cocaină nici pentru un milion de dolari.
Eu mi-aş da braţul drept pentru un milion de dolari.
Nu-mi permit nici să chem un instalator.
- Chiar asta ai face? - Ce?
Ţi-ai da braţul drept pentru un milion de dolari?
- La propriu? - Da.
Să nu zicem un braţ. Doar un deget.
Un deget pentru un milion de dolari?
Ce conversaţie ciudată!
Mă refer la o operaţie chirurgicală, doar până la articulaţie.
Ai face-o?
Nu.
Sincer?
Tu ai face-o?
Nu.
Ar trebui să plec.
Nu, mai stai să bei un pahar.
Vine Tracy acasă. Vorbim mai târziu.
Stanley, le poţi da celor două fete încă un pahar din ce beau?
- Bourbon. - Bourbon să fie.
- Ai un minut? - Sigur.
Ia loc.
Vreau doar să-mi lămureşti nişte aspecte.
Care-s alea?
- Paula a venit la tine de trei ori? - Da.
- Ar fi fost şi a patra oară, dar... - Ce vrei să zici?
Azi-noapte am comparat mostra de sol din covorul Paulei Bell
cu mostră din grădina ta.
Am fost înăuntru, ţi-am zis asta.
Am comparat-o şi cu o mostră din camera lui Bridget Kelly.
Bridget a fost la mine să ia o recomandare.
Sunt suspect, Dana?
Toate cele trei victime au fost la tine înainte să fie atacate.
Eu am găsit-o pe Paula, pentru Dumnezeu!
- De ce te-ai dus la ea acasă? - Nu a venit la programare.
Şi te-ai dus la ea acasă?
Da, deoarece îşi bătea joc de şcoală şi am o responsabilitate!
- Ce grupă sanguină ai, Andy? - 0 pozitiv.
Ce coincidenţă, ai aceeaşi grupă cu a atacatorului.
Dana, e o nebunie!
N- am vătămat pe nimeni în toată viaţa mea!
- Te cred, nu tu eşti agresorul. - Mulţumesc.
Vreau să faci ceva.
Asta e procedura, dacă nu ţi-aş cere, ar însemna că nu-mi fac meseria.
Am nevoie de o mostră de spermă, să o compar cu cea a victimelor.
Nu-mi vine să cred.
E un lucru simplu. Durează o oră şi nu vei mai fi pe lista suspecţilor.
- Şi dacă refuz? - Îţi pun cătuşele.
La naiba.
- E mult mai bine aşa! - Ba nu!
Ba da, măcar nu loveşti publicul.
Minunat!
Andy?
Urgente, 911.
Articulaţia rotativă e aici.
De acolo pleacă mişcarea când arunci săgeata.
Chestia aia s-a auzit toată noaptea. Eşti traficant de droguri?
Da, poţi zice şi asta.
Stanley!
Despre ce e vorba?
Hemoragie masivă, probabil de la un ovar.
Vom afla mai multe în câteva minute.
- Ce sânge e? - AB Negativ. Mai avem nevoie.
Sună la Mass General, Boston, Mercy, peste tot.
Dacă nu găsim, vom avea nevoie de donatori.
Îmi pare rău că a trebuit să treci prin toate astea, Andy.
Poţi pleca.
Andy!
- Dle Safian? - Da.
Soţia dv a sunat la 911 cu o urgenţă medicală.
- Cum stă cu presiunea arterială? - 93 cu 57.
- Puls? - 86.
- Punct critic? - 47.
Jed!
Vezi asta?
Eu zic că are cam 4-5 săptămâni.
- E însărcinată? - Nu pentru mult timp.
Fetusul va fi expulzat ca urmare a operaţiei.
Sunteţi gata, doctore?
Dr Hill?
În regulă, să începem.
Bisturiu.
- Dle Safian? - Da. Ce-are soţia mea?
Hemoragie internă.
Dr Hill va veni să discute cu dv imediat după ce o stabilizează.
E conştientă?
Îmi pare rău, dle Safian, asta e tot ce ştiu.
Aproape am terminat.
Vreau să mă mai uit o dată, să caut inele şi ceasuri.
Absoarbe.
Gata, cred că am terminat.
E uimitor că nu s-a rupt mai devreme.
Jed? Avem o problemă la al doilea ovar.
Vreau să mă mai uit o dată.
Harrington.
Arata rău când am deschis.
Crezi că e în necroză?
Vreau o analiză acum, să vedem dacă ovarul mai e bun.
Nu putem face asta.
- De ce? - Patologul nu e aici.
- Şi dacă am nevoie de analiză? - Îl putem chema.
- Cât va dura? - 30-40 de minute.
În timpul ăsta iau un microscop şi o fac singur.
Va dura cel puţin jumătate de oră să se încălzească procesorul.
- Ce presiune are? - 78.
- Nu am atât timp. - Ai cam jumătate din timp.
În ordine, irigaţi şi încercaţi să creşteţi din nou presiunea.
Mă întorc imediat.
Vino cu mine.
- Ce se întâmplă? - Vino cu mine.
A trebuit să scot unul dintre ovarele lui Tracy.
A făcut ruptură.
Se crease un chist mare, care îi cauza durerea.
Trebuie să fiu direct cu tine deoarece suntem contra-cronometru.
- E sub control? - Nu încă.
E o problemă cu al doilea ovar al lui Tracy.
Am descoperit că e contorsionat de propriile surse de sânge.
Dacă îl extirpez, scot un organ bolnav şi Tracy va avea o viaţă sănătoasă,
dar nu va putea să aibă copii.
Dacă închid acum, poate muri în timpul nopţii de şoc toxic.
Fă ce trebuie să faci.
Tracy se va face bine.
- Atunci care-i problema? - Îţi zic mai târziu.
Nu, spune-mi acum.
Tracy era însărcinată în patru săptămâni.
- Tracy e însărcinată? - Nu, Andy.
Fetusul a fost expulzat, Tracy a suferit o mare traumă.
Nu am putut face nimic.
Îmi pare rău.
Pensă vasculară.
Dr Hill, cred că e posibil să fie o greşeală.
De unde ştii că nu e încă bun?
E soţia unui prieten, nu vreau să-mi asum riscuri.
Bisturiu.
Poţi extirpa un ovar bun.
E în necroză. Bisturiu.
- Fără histologie, nu poţi să ştii. - Sunt sigur.
Tanya, dă-mi bisturiul.
Jed?
- Ce ai acolo, George? - E de la Patologie.
Raportul histologic?
Am scos un ovar bun. Doar suprafaţa era în necroză.
Ia asta, Jed.
Uită-te la ea, apoi arde-o.
Frumos gest, George.
Laborantul îmi datorează o favoare. Laboratorul nu va fi o problemă.
E o problemă pentru mine.
În spitalul ăsta, s- a scos un ovar sănătos.
Eu am scos ovarul, nu altcineva.
Afost o alegere de moment şi mi-o susţin.
- Eşti în regulă? - Da.
Nu am făcut nimic greşit.
M- am gândit că probabil nu ai mai mâncat nimic de ceva timp.
Ar trebui să vorbim mai târziu.
Voiam să vorbesc puţin cu Tracy.
Poate mai târziu.
Jed?
Bună ziua, dnă Safian, ne-ai speriat de moarte.
Chiar aşa?
Ştiu că ţi s-a zis tot legat de ce s-a întâmplat, Tracy.
Da.
Nu ştiu dacă are vreun sens să-ţi spun cât de rău îmi pare.
Am vorbit cu un avocat azi-dimineaţă.
Vreau să mă asigur că nu mai faci asta şi altcuiva.
Vorfi nişte depoziţii peste o săptămână.
Cred mai putem scădea de la 30 de milioane şi o înţelegere.
Hai să nu vorbim prostii.
30 sau 25 de milioane înseamnă tot atât.
La orice sumă de peste 10 milioane
nu mai pot lua asigurare în niciun stat.
- Eu zic să mergem la un juriu. - Nu recomand acest lucru.
- De ce nu? - Să-ţi zic ce va vedea un juriu.
O femeie frumoasă căsătorită cu un profesor cu maniere.
Cumpără o casă veche şi visează să o umple de copii.
Asta e o imagine idilică
şi tu ai rupt-o în bucăţi cu un bisturiu.
- Tu nu eşti avocatul meu? - Nu e treaba mea să te ţin de mână.
Nici să fii un nenorocit, dar asta nu pare să te oprească.
Ce-ar fi să ne calmăm cu toţii?
Putem aduce un detectiv particular, să descoperim ceva din trecutul ei.
Lester, s-a oferit voluntară cinci zile pe săptămână
în camera de îngrijire a copiilor.
Şi a făcut prăjiturele pentru personal.
Ţi-ai ales pacientul greşit pe care să o dai în bară.
Nu eu am ales-o, dle avocat. Medicii nu pot alege.
Am nevoie de un expert. Pe cine vrei să sun?
Cum adică?
Am nevoie de un expert care să dea o declaraţie.
- Şi ce să zică în declaraţia aia? - Că eşti la fel de bun cum pretinzi.
Sună-l pe dr Martin Kessler de la Universitatea Harvard.
- Asta e tot, doamnă? - Da.
- Cum păstrăm legătura? - Nu o păstrăm. Nu vreau asta.
De ce nu mă laşi să te ajut să treci peste situaţia asta?
Nu e o dispoziţie, Andy. Nu pot să am copii.
- Credeam că vei muri. - Acum asta îmi doresc.
Tracy, te iubesc!
Mi-a scos organele şi tu l-ai lăsat.
Adio, Andy.
Dr Kessler, puteţi descrie relaţia dv din trecut cu dr Hill?
Dr Hill mi-a fost student la facultatea de medicină.
După ce a absolvit,
i- am propus să-şi facă rezidenţiatul sub îndrumarea mea, la Mass General.
Când a terminat rezidenţiatul, i- am propus să-l angajez ca şi chirurg.
- De când predaţi la Harvard? - De 21 de ani.
De când sunteţi şef de personal la Mass General?
De 14 ani.
Deci aţi putut lucra cu mii de doctori tineri, nu?
Da şi aş spune şi că doctorii cărora le-am predat
sunt printre cei mai buni din lume.
Dr Hill ce poziţie ar ocupa în rândul celor mai buni doctori?
- Nu există om mai bun ca el. - Mulţumesc.
Dle Riley?
Dr Kessler, încrederea dv în talentul doctorului Hill e evidentă.
Şi pe deplin meritată.
Acum câteva luni, la Mass General s- a eliberat funcţia de chirurg-şef.
- Jed Hill a dorit această funcţie? - Da.
- I-aţi oferit funcţia lui Jed? - Numele clientului meu e dr Hill.
- I-aţi oferit funcţia doctorului Hill? - Nu.
- De ce nu? - Avea capacităţile necesare.
- Dar nu i-aţi oferit slujba. - Au fost mulţi alţi candidaţi.
- Chirurgi mai buni? - Nu suntem la un proces, dle Riley.
Dr Kessler, în timpul rezidenţiatului doctorului Hill la Mass General,
aţi scris mai multe rapoarte care urmau să fie citite şi evaluate
de administratorii de spitale, şefi de departamente.
Aşa e.
Am unul din 15 iunie 1982, cu semnătura dvs.
Îl primiţi acum.
Vreau să citesc din pagina trei, paragraful patru.
"Chiar dacă Jed Hill rămâne unul dintre cei mai buni rezidenţi,"
"nu trebuie să ignorăm ce au observat mai mulţi colegi, inclusiv eu,"
"ca fiind o dovadă a complexului lui Dumnezeu."
"Complexul lui Dumnezeu" nu e o greşeală, nu?
- Chiar aşa scrie. - Asta a fost scris acum 10 ani!
Ce e complexul lui Dumnezeu?
Cum ai obţinut informaţiile astea? Sunt confidenţiale.
- Ce e Complexul lui Dumnezeu? - Nu are nicio semnificaţie clinică.
- Doctorii îl folosesc când... - Cu tot respectul, lăsaţi prostiile.
Ce aţi vrut să scrieţi în această evaluare
când aţi zis că dr Hill are complexul lui Dumnezeu?
Puterea de a vindeca poate fi ceva copleşitor.
Faptul că salvezi vieţi, că faci sângele să intre în celule şi în organele vitale.
Dacă cineva o poate face atât de bine ca dr Hill,
nu e ceva neobişnuit ca unul ca el să creadă că poate face orice.
Puterea de a vindeca poate fi ca un drog.
Ar fi ceva ieşit din comun pentru cineva cu acest complex
să refuze sfaturile celorlalţi?
Nu.
Ar fi ceva ieşit din comun ca o astfel de persoană
să facă ceva dezaprobat de ceilalţi
deoarece consideră că are puteri dumnezeieşti?
Cred că exageraţi mult.
- De-asta nu aţi dat postul doctorului Hill? - Au fost mulţi alţi factori.
De-asta aţi scos un ovar sănătos fără un diagnostic ştiinţific?
Nu vă adresaţi clientului meu, dle Riley.
- Aveţi un complex al lui Dumnezeu? - E inacceptabil acest lucru!
- Nu, lasă-l să mi se adreseze. - Jed!
Nu, e timpul să dau nişte răspunsuri.
Nu mai dactilografia, răspunsul e neoficial.
Întrebarea e dacă am un complex de Dumnezeu.
Dr Kessler a zis că da.
Mă întreb dacă acest avocat cunoaşte notele care trebuie primite la colegiu
pentru a fi acceptat la o şcoală medicală de primă clasă.
Ai vreo idee de cât talent e nevoie să conduci o echipă de chirurgi?
Am diplomă de medic de la Harvard.
Sunt certificat în medicină cardio- toracică şi în chirurgie traumatică.
Am primit recomandări de la şapte comisii din Noua Anglie.
Nu am făcut nicio greşeală.
Când cineva se duce în capela, cade în genunchi
şi se roagă la Dumnezeu că soţia lui să nu facă avort,
sau ca fiica lui să nu sângereze până moare,
sau ca mama să nu facă atac cerebral în urma şocului post-operator,
la cine crezi că se roagă?
Citeşte Biblia, Dennis şi du-te la biserică.
Cu puţin noroc, câştigi la Loto dar, dacă-l cauţi pe Dumnezeu,
a fost în sala de operaţie pe 17 noiembrie şi nu-i place să fie criticat.
Mă întrebi dacă am complexul lui Dumnezeu? Să-ţi zic şi eu ceva.
Eu sunt Dumnezeu şi bâlciul ăsta a luat sfârşit.
Ai un câştigător, Lester.
Sunaţi la biroul meu mâine dimineaţă să cădem la o înţelegere.
- Mai e ceva. - Cum adică?
Am vorbit cu barmanul unui local, Prince Wllliam Tavern.
Întrebaţi-l pe Dumnezeu cât Bourbon a băut înainte să mă taie.
Compania de asigurări va trimite firmei mele un raport săptămâna viitoare.
Îl vom semna imediat şi vei lua banii peste câteva zile.
Trebuie să discutăm şi despre o asigurare generală.
- Dennis, nu e un moment bun. - Vorbim de 20 de milioane de dolari.
Dennis, plâng şi dacă mă gândesc ce mănânc de dimineaţă.
Poţi pune banii într-un borcan de cafea, dacă vrei.
- E trecut de 20:30. - Ne vedem mâine.
- Ar trebui să te duci acasă. - Ne vedem mâine.
Dnă Worthington!
Dle Leemus?
Dumnezeule!
M- ai speriat.
Lucram la cazan, nu ştiam că mai e cineva.
Am văzut lumina aprinsă.
E părul mamei mele. Nu mai e în viaţă.
Ea e în poză.
Îmi pare rău, n- am vrut să-ţi umblu prin lucruri.
E face nimic.
Am venit să iau un bec şi nu mi-am dat seama...
- Locuieşti aici? - Doar pentru o vreme.
Proprietara apartamentului meu mi-a cerut să plec
şi m-a pus într-o situaţie dificilă.
Nu voi sta mult aici, promit, dle Safian.
Poţi sta cât vrei, Earl.
Iau becul şi mă duc înapoi.
- Noapte bună, dle Safian. - Noapte bună, Earl.
Stai liniştit, arăţi mai bine ca celălalt.
Dumnezeule, puteam să-l omor!
Junior, l-ai cunoscut pe profesor? E un adevărat dur.
Dacă vrei să faci ceva bine, chemi un profesor.
Hai să-ţi iau ceva de băut.
Mi-am dat seama de ceva din toată povestea asta.
Jed a ieşit din sala de operaţie să discute cu mine,
era plin de sânge şi-mi zicea ce-are de gând.
Mi-a spus că are nevoie de permisiunea mea.
A fost o secundă, poate una şi jumătate,
între clipa când mi-a zis că Tracy a fost însărcinată
şi cea când mi-a spus că fetusul s-a pierdut în operaţie.
Clipa aceea şi jumătate a fost cea mai frumoasă din viaţa mea.
E cea mai oribilă poveste pe care-am auzit-o în viaţa mea.
Îţi apreciez încurajările.
Vorbesc serios, Andy.
Eşti ca Iov, ţi se întâmplă anumite lucruri.
Ai avut succes convingând sinucigaşi să nu sara?
- Să te întreb ceva. - Spune.
Cât de bine o ştii pe Tracy?
E soţia mea, ce vrei să zici?
Fraţii, prietenii şi fostul meu soţ
m- au acuzat că profit de aparenţele mele sincere.
Nu vreau să te rănesc mai mult decât eşti,
dar sunt aproape sigură că fac ce trebuie.
Ce vrei să zici?
Vreau să vii cu mine la secţie, să-ţi arăt ceva.
- Vă pot ajuta cu ceva, dle? - Vreau să-l văd pe Jed Hill.
- Ce naiba ai păţit? - Nu era copilul meu.
- Poftim? - Nu era copilul meu.
Intră. Ce naiba ai păţit la faţă?
Nu contează. Ştii ce e asta?
E rezultatul de laborator al testului de la poliţie.
Nu înţeleg.
Mi-au luat o mostră de spermă după violul Paulei Bell.
Sunt steril.
Pot să mă uit, te rog?
Nu pot avea copii, deci nu era copilul meu.
Trebuie să-ţi suni avocatul, Jed.
Să transmită companiei de asigurări să nu se oprească,
pentru că nu se termină aici.
- Andy, aici nu e vorba de mine. - Ba e vorba de amândoi, Jed!
Ne-a batjocorit pe amândoi.
E prea târziu pentru mine, dar nu şi pentru tine.
Andy, nu vreau să par insensibil, dar, din punctul meu de vedere,
nu mă interesa dacă Tracy se culca cu toată echipa Boston Celtic.
Eu i-am scos sistemul reproducător.
Afost o decizie greşită care a costat 20 de milioane de dolari.
Aici greşeşti, 20 milioane de dolari e o sumă mare, nu?
Asta n-a fost pentru greşeală, ci pentru victimă.
Compania de asigurări oferă banii
crezând că au de-a face cu Albă ca Zăpada.
Ce se întâmplă când Albă ca Zăpada şi-o pune cu avocatul ei, Jed?
Spune-mi!
Andy, eşti rănit şi vrei să te răzbuni.
Înţeleg asta. Eu am primit ceea ce am meritat.
Ştii ce?
Oricât de mult te doare,
orice ar fi făcut Tracy fără să-ţi spună,
a fost pedepsită mai rău decât merită.
- Dar eu? - Tu ce?
Am primit ce meritam?
Oamenii buni păţesc tot timpul lucruri rele fără motiv, Andy.
Crede-mă pe cuvânt.
Vorbim mai târziu.
- Ce vrei să faci, Andy? - Mă duc să-mi cunosc nevasta.
Bună, Dennis.
Nu are programare, dle Riley, a dat buzna.
A încercat să mă oprească, Dennis.
Îi spun lui Dennis că suntem prieteni, ne-am culcat amândoi cu soţia mea.
- Claudia, cheamă paza. - Aşa să faci, Claudia.
Apoi sună la procuratură şi vezi dacă sub jurisdicţia lor
intră şi conspiraţia de a face fraudă cu asigurări de sănătate.
- Lasă paza, Claudia. - Dle?
Închide uşa când pleci, mulţumesc.
Ai un birou foarte frumos.
Ce naiba ai păţit la faţă?
Am bătut foarte tare un violator în serie nebun.
- Vreau o explicaţie. - O explicaţie la ce?
La cum a rămas soţia mea însărcinată când soţul ei e steril.
De la Duhul Sfânt?
Dacă asta s-a întâmplat, Dennis, eu nu aş cere doar 20 de milioane.
Andy, nu ştiu nimic despre asta.
Şi nu mă culcam cu soţia ta, dacă asta insinuezi.
Prostii!
- Cu ce te pot ajuta, Andy? - Spune-mi unde e Tracy.
Dacă îţi spun, încalc regulile avocat-client
şi nu pot face asta.
Dacă nu te pot ajuta cu altceva, Claudia poate suna la procuratură.
- Te culcai cu ea? - Nu.
- Mă poţi ajuta? - Cu ce să te ajut? Ce vrei, Andy?
Vreau să vorbesc cu Tracy.
- Andy, am o obligaţie profesională. - Ştiu, îţi cer o favoare.
Am o obligaţie legală faţă de clienta mea.
Oricât de dur ar părea, problemele tale nu sunt treaba mea.
Nu am răspunsurile pe care le vrei
şi, chiar dacă le-aş avea, nu aş putea să ţi le spun.
Vorbeşte cu prietenii ei, cu mama ei, cu colegii ei de la spital.
- Ce ai spus? - Că e o problemă personală.
Ai spus să vorbesc cu mama ei?
O cunoaşte mai bine pe Tracy decât o cunosc eu.
- Mama ei e moartă. - Când a murit?
Acum 12 ani. Tu te-ai ocupat de bunurile ei imobiliare.
- Nu-i adevărat. - Ce vrei să spui?
Nu m-am ocupat de proprietăţile dnei Kennsinger
şi orice altceva care iese din procesul soţiei tale.
Nu mă interesează procesul, Dennis, eu îţi cer doar...
Nu avem despre ce discuta.
Mama ei trăieşte? Unde locuieşte?
Te rog, înţelege!
La naiba! O găsesc singur.
Andy!
Whisky.
- Ce? - Du-i o sticlă de whisky.
- Mă numesc Andy Safian. - Şi ce?
Fiica dv v-a spus vreodată că are un soţ?
- Soţia ta ţi-a spus că are o mamă? - Da.
- Minţi. - A spus că sunteţi moartă.
- Ce vrei de la mine? - Nimic, am vorbit cu Dennis.
Toată lumea vrea câte ceva.
Mă gândeam că am putea să bem ceva şi să discutăm.
Îşi iubea mult tatăl.
Al doilea cel mai bun conferenţiar din sudul Bostonului.
El a învăţat-o tot. Era fetiţa tatei.
Voiam să vă întreb ceva.
- A încercat şi cu tine şmecheria? - Ce şmecherie?
- Aia cu contul din bancă, ce crezi? - Tracy a mai fost măritată?
Am zis a încercat. Trebuie să fii atent.
Când avea multe datorii, a apărut un tip din Newport,
un milionar care avea probleme cu inima.
Doar că n-a vrut să se însoare cu ea, nici după ce a rămas însărcinată.
Dnă Kennsinger...
Whisky distilat simplu. Ai avut mult stil, dle.
N- am mai băut aşa ceva din '69.
E îngrozitor!
Tot aşa a rămas, nu contează ce culoare are eticheta.
Trebuie s-o găsesc pe Tracy.
Povesteşte-mi despre cum lucra la spitalul de copii.
V- am spus că îi plac copiii...
Ce e?
Am spus ceva amuzant?
De data asta, şi-a găsit un credul.
E ca şi când ai pescui doi peşti într-un butoi.
Unul mare.
- Eşti beată. - Şi tu eşti prost.
Pot să-ţi spun asta pentru că eşti ginerele meu.
- Vrei să vezi ceva? - Vreau să-mi spui unde e Tracy.
Sunt mai bătrână şi mai deşteaptă, poţi să înveţi ceva de la mine.
Ştiu că a fost aici.
- Andy, parcă aşa te cheamă, nu? - Da.
Andy, e un truc simplu.
- Statuia. - Ce?
- Cea de Degas. - Ruben.
A fost în casa mea, era a lui Tracy.
- Ştiu că a fost aici. - Andy, crede-mă.
Trebuie să vezi trucul ăsta.
- Îţi dai seama că vorbesc serios? - Da. Alege o carte.
Uită-te la ea.
Pune-o înapoi în pachet.
Amestecă pachetul.
- Dnă Kennsinger... - Spune-mi mamă.
- Nu cred. - Amestecă pachetul.
Amestecă-le bine.
Când Tracy era mică, îi dădeam bani în fiecare săptămână
ca să-şi poată lua bomboane.
Amestecă-le!
Nu-i cheltuia, îi punea în fiecare săptămână sub saltea.
Cred că strânsese peste 200 de dolari acolo.
Să-ţi mai spun ceva despre Tracy.
Nu cred că a deranjat-o
când tatăl ei a curăţat conturile din bancă şi apoi a dispărut.
Cred că a deranjat-o că a luat banii ei de sub saltea.
Dumnezeule, ce familie e asta?
- Vrei să pariem? - Ce?
Îmi dai 200 de dolari dacă ghicesc cartea
şi îţi dau eu 200 dacă nu.
Nu.
Când vine vorba de bani, mă iei în serios, nu?
Ai zis că vrei să ajungi la o idee.
Ce te interesează pe tine cu cine se culca ea?
Intră în joc, ia tu cele 20 de milioane.
Vrei să spui că Tracy a aranjat totul?
Ce îţi tot spun? Vorbesc singură?
Nu te mai lua după statuia asta.
O poţi cumpăra din orice magazin pentru 89.95 de dolari.
şi arată identic cu originalul.
Totul a fost o înscenare? Eşti nebună!
Da? Atunci de ce am valetul de negru în buzunar?
Puştiule, nu ştiu care e ideea,
dar ai fost fraierit şi prietenul tău, chirurgul, la fel.
Poate ar fi bine să iei medicamentele ca un băiat cuminte
şi să te duci la culcare.
Dar, fă-mi o favoare, lasă sticla de whisky.
- Ce s-a întâmplat cu copilul? - Ce copil?
A avut un copil cu tipul din Newport.
A păstrat banii pe care i-a dat să facă avort.
S- a dus la alta clinică şi a început să lucreze pentru doctor.
Dar finalul e fericit.
A dispărut cu 80.000 de dolari din banii clinicii.
- Cât crezi că mi-a dat mie? - Cum îl chema pe doctor?
Cât crezi c-o să-mi dea din ăştia 20 de milioane?
Pe doctor îl chema David Lilianfield?
Cât crezi c-o să-i dea moartei de maică-sa?
- Aşa e? - Ce să fie?
Crezi că-mi amintesc nume după ce beau atât?
- Doctorul era David Lilianfield? - Bun venit în joc.
E cineva?
Mă scuzaţi, pot să vorbesc cu managerul dv?
Dl Herman pleacă la ora 17:00, va trebui să reveniţi mâine.
Sunt dr Lilianfield, mi-a zis să vin să completez
un formular de schimbare a adresei pentru factură.
- Aţi spus Lilianfield? - Da. David.
Treceţi adresa pe spatele celei vechi şi ne ocupăm noi de asta mâine.
Minunat. Mulţumesc.
Unde e cheia?
Dumnezeule, sunt leoarcă! Am îngheţat!
E foarte frig aici!
Trebuie să facem ceva, să reparăm încuietoarea asta.
Uşa asta mă înnebuneşte!
Mi-e foarte frig!
Incălzeşte-mă, mi-e frig!
Du-mă sus şi trage-mi-o!
- Ar trebui să mă întorc în oraş. - Abia ai ajuns.
Ştiu, dar e în toiul zilei.
Stai liniştit, afacerea e ca şi încheiată.
Luni vom primi cecul.
Ce ai păţit?
- Azi am primit o scrisoare. - De la cine?
Cine nu cine. De la dr Kessler.
Ce zicea?
Nu zicea, Tracy, e o scrisoare. Scria.
Jed, bea ceva, ia nişte pastile, fă ce trebuie, dar calmează-te naibii.
Ce scria?
- Că îi pare foarte rău. - Ce grijuliu din partea lui.
- Poftim? - Aşa e.
Omul ne-a pus în frunte.
Eram în cameră, barmanul punea gheaţă, dar Kessler a închis totul.
Ce vrei mai mult de-atât de la el?
Vreau să ştie că eu am controlat totul.
Îi pare rău?
Să spună că îi pare rău legat de Mass General.
Când va spune că îi pare rău şi că trebuia să-mi dea postul,
atunci vom vorbi despre uitare şi iertare.
Cred că, între timp, îi voi trimite o vedere.
Aşa te vreau!
O poză cu mine sub un palmier, cu 10 milioane de dolari într-o mână
şi o copie a fişei lui despre complexul lui Dumnezeu.
Cum rămâne cu mesajul?
- Ce-i spunem? - Nu-i spunem nimic, îi scriem!
Bravo, Tracy!
Ce îi scriem?
Să nu subestimezi niciodată un geniu ţâfnos.
La naiba! Ce Dumnezeu a fost aia?
Dumnezeule!
- De unde a apărut? - Andy.
- Ce? - Andy a fost aici.
- Ce vrei să spui? - Ştie.
- Atunci de ce nu e poliţia la uşă? - Se joacă cu noi.
- Andy? - Da.
- Nu-mi vine să cred. - Crede.
Cum ar fi putut să...
Să ne gândim puţin. Cu ce am greşit?
Să reluăm planul şi să descoperim detaliul trecut cu vederea.
Poate unul dintre noi a improvizat.
Poate cineva a decis să rămână însărcinată
pe de două ori mai mulţi bani.
Chiar a dublat suma!
Nu vreau să mai aud despre asta, s- a terminat!
Nu, pisicuţo. E prezentul şi acul în carul cu fân.
Să te întreb ceva.
Când a aflat că e steril,
cât crezi că i-a luat să-şi dea seama că nu există dr Lilianfield?
Înţelegi ce vreau să spun?
- Nu trebuia să apară un copil. - Mă ocup eu de Andy.
Nu te ridica.
- Ce ai păţit la faţă? - M-am împiedicat.
- Am auzit că l-au prins pe violator. - Da.
Probabil ţi s-a ridicat o greutate de pe umeri.
Da. E bine să fie totul înapoi la normal.
- Andy, pot reveni la normal. - Ce anume?
Totul. Viaţa noastră.
Mă mai ţii minte?
Tracy!
Cred că ţi-a căzut pantoful.
- Ce vă aduc? - Două pahare din vinul casei.
- Chardonnay e bine? - E perfect.
- Altceva? - Intimitate.
Scumpule, vreau să vorbesc puţin, aşa că ar fi bine să nu mă întrerupi.
Am găsit un ac hipodermic în patul meu.
Nu ştiu cine l-a pus acolo şi nici nu contează.
Contează că nu mi s-a părut amuzant
şi, după cum ştii, am simţul umorului bine dezvoltat.
Eu zic aşa: Cred că cine a făcut gluma asta
intră într-o arenă pentru care nu e pregătit.
Am venit aici sperând că putem ajunge la o înţelegere.
Mă tem că va trebui să te refuz de data asta, Tracy.
Te rog, sună la poliţie, voi spune că eşti nebun
şi chiar nu vei mai putea obţine niciun loc de muncă de profesor.
Vânătoare plăcută, Andy!
- Stai naibii jos! - Poftim?
Am spus stai naibii jos! Acum eu controlez totul.
Controlezi tot cu o seringă hipodermică goală.
Controlez cu cantităţi mici de pergonal.
Poftim.
Dnă, ştiţi cumva detalii despre un medicament, pergonal?
- Mă scuzaţi? - Nu-i nimic, mulţumesc.
E un medicament pentru fertilitate, Andy.
Doar am încercat să rămân însărcinată.
Asta mi-au zis şi mie băieţii de la laborator.
Dar, se pare că atunci când e injectat în cantităţi masive,
pergonalul creează chisturi pe ovare.
Doctorul era un chirurg tânăr genial, Tracy.
Ne-ai speriat pe toţi.
Hormonul s-a dizolvat în ovare, n- ai de unde să ştii cât am luat.
Aşa e. Doar n-am avut martori.
Dacă aş fi ştiut pe cineva
care să-l vadă pe Jed când îţi făcea injecţiile,
tu şi doctorul v-aţi petrece restul vieţii voastre active sexual
într-un loc în care, dacă eşti cuminte, te lasă să speli rufele.
Blufezi!
Tracy, nu-i aşa că acum îţi doreşti mai mult ca orice în lume
să fi luat draperii la dormitor?
- La naiba! - Vă simţiţi bine?
- Ar trebui s-o clătiţi puţin. - Mă simt bine.
- Sunteţi sigură? - Am zis că n-am nimic!
Ai vărsat vinul, Tracy.
Apropo, ar trebui să ştii că, dacă printr-o coincidenţă.
Dumnezeu decide să-mi ia viaţa, testamentul meu e formulat în aşa fel
încât să trimită poliţia vecinul nostru de 10 ani.
Ce vrei?
Ce vrea toată lumea, că Red Sox să câştige campionatul.
N- ai dus puştiul la poliţie. Ce vrei?
Am avut o discuţie cu mama ta.
N- arată rău pentru cineva care e mort de 12 ani.
- Ce vrei, Andy? - Vreau să-mi schimb viaţa, Tracy.
Nici ea nu o duce prea bine
şi face nişte trucuri grozave cu cărţile.
Termină cu prostiile, ce vrei?
Vreau jumătate. Ce naiba crezi că vreau?
- Dă-i banii. - Ce?
Dă-i omului banii şi hai să plecăm de aici.
Dumnezeule, nu glumi, Jed. Vreau să te gândeşti bine la asta.
Îţi spun exact ce să facem.
Dă-i tipului 10 milioane şi să plecăm repede din ţară.
Trebuie să împart banii în trei şi să fac asta cu zâmbetul pe buze?
Bun venit în lumea în care nu ai de ales.
Nu-mi face asta, eu am câştigat banii ăştia.
Sunt ai mei, nu vede niciun cent. Cecul e scris pe numele meu.
- În închisoare nu e. - Fără puşti nu are nicio dovadă.
Fără puşti, Andy e doar un tip care a cedat stresului.
- Poftim? - Categoric.
Ştii ce spui?
Ce-i atât de înfiorător?
M- ai tăiat, ai băgat mâna în mine,
mi-ai răsucit ovarele şi ai spus că parcă sunt moarte?
Scuză-mă, acum ţi s-a trezit instinctul binelui şi răului?
E un copil!
Nu, e un pervers care merită să i se curme chinul
pentru că mi-a distrus viaţa!
Dacă nu ai curajul să faci asta...
Să nu-mi mai vorbeşti despre asta.
Dacă puştiul păţeşte ceva, eu voi fi martorul acuzării.
Dă-i omului banii.
Îmi pare rău că te-am lovit.
Pune-l jos.
Cât sânge m-ai lăsat să pierd înainte să mă salvezi?
Ai aşteptat un minut sau două, nu?
Te-ai gândit să schimbi planul când ai văzut că sunt însărcinată.
O clipă, te-ai gândit să mă laşi să mor, nu?
- Sunt doctor. - Ai fost doctor.
Nu te supraestima, Tracy. Dă-mi pistolul.
Hai.
- Alo? - Eu sunt. Am banii.
- Unde eşti? - La Market Square.
Vino la colţul dinspre nord-est peste 15 minute.
Ca şi când ai împuşca peşti într-un butoi.
Nu m-ar deranja să te împuşc.
- De ce ţi-a luat atât de mult? - Îl aşteptam pe Jed.
Am o presimţire că nu o să vină.
Nu te mişca, aveţi nevoie de un doctor.
Ai auzit, Tracy? Avem nevoie de un doctor.
Hai, scumpule, e timpul să dormi.
- Te simţi bine? - O să-mi revin.
- Ar trebui să pui gheaţă. - Nu vreau gheaţă.
Ai nevoie de gheaţă.
Bine, o s-o pun într-un pahar cu whisky.
Bine.
Distilat simplu, neamestecat. Cel amestecat e o mizerie.
Aşa mi-a zis cineva.
Diacritice şi corectare: OZapacita Š Subtitrari-Noi Team
Traducere: Gatita