Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
HOTĂRÂRE EXTREMĂ.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Ei sunt?
Iisuse Cristoase. O vor face chiar aici?
Voi aţi mai trecut prin asta?
Nu.
Cel mai bine e să-i ignoraţi, să lăsaţi capul jos şi să vă întoarceţi la muncă,
Haideţi.
Vă urmăresc.
Timothy Singh?
- Da. - Mi-e teamă că trebuie să vorbesc cu tine.
Eric Dale?
- Scuză-mă? - Eşti Eric Dale?
- Nu. - Pardon?
- Nu sunt Eric Dale. - Îmi pare atât de rău.
E şeful meu.
- E în capătul holului. - Mersi.
Scuzaţi-mă.
Domnul Dale?
Pe aici.
Bine.
Îmi pare evident rău că ne aflăm astăzi aici,
dar sunt vremuri extraordinare, aşa cum trebuie să ştiţi foarte bine.
Conduc departamentul de risc al managementului.
Nu înţeleg cum asta e locul natural pentru a începe
- tăierea slujbelor. - Sper că înţelegeţi că nu e nimic personal.
Majoritatea celor de pe acest etaj vor fi daţi afară astăzi.
Dna Bratberg vă va prezenta detaliile a ceea ce vă oferă firmă.
Bine.
Dle Dale, firmă vă oferă timp de şase luni jumătate din salariu.
Veţi păstra toate opţiunile de investiţie pe care le deţineţi curent.
Asigurarea de sănătate va fi extinsă pe această perioadă.
Aveţi timp până mâine la ora 4:47 să acceptaţi oferta noastră,
sau va fi retrasă.
Înţelegeţi?
Da.
Din nefericire, dle Dale, datorită naturii foarte sensibile a muncii dvs aici,
firma trebuie să ia anumite măsuri de precauţie în scopul securităţii
ce pot părea... de natură punitivă
Sper, având în vedere...
cei peste 19 ani în slujba firmei,
că veţi înţelege că aceste măsuri nu reflectă sentimentele firmei
în ceea ce priveşte realizările dvs, sau caracterul dvs.
Nu înţeleg.
Îşi cere scuze... pentru ce urmează să se întâmple.
Contul dvs la e-mailul companiei, accesul la server, accesul în clădire
şi datele de pe mobil şi abonamentul telefonic, vor înceta toate
la finalul acestei întâlniri.
Şi acest domn...
vă va conduce la biroul dvs
ca să vă puteţi strânge lucrurile personale.
Cum rămâne cu lucrările mele în desfăşurare?
Sunt în mijlocul a ceva...
Firma şi-a făcut planul de tranziţie şi e pregătită să meargă mai departe,
dar vă apreciem îngrijorarea.
Înţelegem că este dificil
şi iată cartea mea de vizită
Vă rog să mă contactaţi în următoarele săptămâni dacă aveţi nevoie de ajutor
în această perioadă de tranziţie din viaţa dvs.
Domnule?
Bine.
Îmi pare rău.
Eşti încă în viaţă?
- Deocamdată. - Felicitări.
E o baie de sânge.
Am auzit.
Ascultă, Eric.
- Dacă puteam face ceva, aş fi făcut. - Ştiu.
- Bine? - Da, ştiu.
Ştiu.
Bine.
Spune-mi doar... cine a fost?
Haide, Will.
- Rogers? - N-o să spun... mă cunoşti.
Robertson?
Nemernica.
Ştiam. Nu trebuia să mă duc la ea anul trecut.
N-a fost nimeni, Eric. Ştii ce a fost?
- A fost ghinion şi atât. - Da.
- Succes. - Will...
Vino aici.
Sunt chiar în mijlocul unui mare rahat aici cineva ar trebui să se uite la asta.
Eric, ascultă.
Ne-au spus că toată lumea trebuie să plece de aici şi să lase treaba.
Apreciem cu toţii preocuparea ta...
dar asta nu mai e problema ta.
Succes.
Eric, îmi pare foarte rău.
Da. Au spus ce o să se întâmple cu noi?
- Iisuse, Seth. - Ce?
Va fi destul de urât aici pentru o vreme.
Dar ştiţi... veţi fi bine.
Succes, Eric.
- Ne mai vedem. - Eric.
Mulţumesc.
Eric...
Am vrut doar...
Am vrut să-ţi mulţumesc.
- Nu e necesar. - Ba da.
Ai fost singura persoană de pe aici pe care...
Ştiu.
Uite...
Lucrăm la ceva şi nu m-au lăsat să termin, aşa că...
aruncă o privire.
Ai grijă.
Pe moment, numărul apelat nu este disponibil.
Robertson! Sarah Robertson!
Sarah!
Mi-ai închis telefonul?
Eric, nu am făcut nimic.
Du-te dracu!
Asta a fost o chestie a dracu de idioată.
Trebuie să fie mai rău înainte de a fi mai bine.
Crezi?
Mult.
Ai Nicorette?
Nu mai am Nicorette.
Ceea ce înseamnă că în... 10 minute o să omor pe cineva.
Te simţi bine, Sam?
Câinele meu e pe moarte.
Îmi pare rău.
tocmai am vorbit cu veterinarul, e o nenorocită de tumoare la ficat.
Cheltui deja cam o mie de dolari pe zi, doar ca să-l ţin în viaţă.
N-am idee ce dracu să fac.
Au plecat cu toţii.
Deci...
Câţi am rămas?
Cam 33.
Asigură-te că e toată lumea acolo, trebuie să spun ceva.
Da, sunt gata.
Te aşteaptă.
Bine, ascultaţi.
Cu toţii sunteţi încă aici pentru un motiv.
80% din acest etaj au fost trimişi acasă... pentru totdeauna.
Am petrecut ultima oră spunându-le la revedere...
Erau oameni buni şi făceau treabă bună... dar voi sunteţi mai buni.
Acum au plecat. Nu vă veţi mai gândi la ei.
Asta e ocazia voastră.
la fiecare etaj al acestei clădiri
şi în fiecare birou din Hong Kong până la Londra, se întâmplă la fel.
Când vom termina, trei din şapte tipi care stăteau
între voi şi treaba şefilor voştri, vor pleca.
Asta e ocazia voastră.
Am fost în locul ăsta 34 de ani
şi vă pot spune că asta nu e singura dată când veţi trece prin asta.
Dar voi sunteţi cu toţii supravieţuitori.
Aşa, această firmă, de-a lungul a 107 ani a continuat să crească mai puternică.
Aşa că ţineţi capul sus... întoarceţi-vă la muncă. Să vă aud.
A plecat toată lumea omule, ar trebui să mergem, haide.
Nu, sunt bine.
Bine, în caz că te răzgândeşti, dă-mi un telefon.
- Aşa o să fac. - Vino.
- Unde vă duceţi? - La Grand.
O să te sun când termin.
Bucură-te că eşti încă în viaţă.
Mă bucur.
Noapte bună, omule.
Haide, haide, haide.
La dracu!
Alo?
Nu te aud.
Poţi ieşi afară, e prea tare.
Ştiu. Aşteaptă puţin, e muzica prea tare.
Care-i treaba?
- Unde eşti? - La Lugo.
- Bine. eşti cu Will? - Will Emerson?
- Da. - Da, cred că e încă aici. De ce?
Vreau să-l iei pe Will şi vreau să vă întoarceţi aici.
- Unde? - La birou.
- Poftim? - Vorbesc serios.
Stai puţin. Vrei să-l scot pe şeful şefului nostru
din club şi să-l aduc înapoi la birou la ora 10, într-o joi seara?
Şeful nostru tocmai a fost tăiat de pe lista aşa că tehnic el e şeful nostru
şi da, asta vreau să faci.
De ce?
Ascultă omule, ai încredere în mine, bine? Întoarceţi-vă acum.
Bine, ajungem în 10 minute.
Ţi-am spus vreodată cât de mult îmi place spatele tău?
Nu, serios, ştii cât... valorează puţină încredere?
Poţi să-mi readuci echilibrul ca o nenorocită de faţă.
Uite cine arde lumânările la amândouă capetele.
Haide cu noi în oraş.
Nu mai sunt planificate tăieri, aşa că puteţi să nu mă mai pupaţi în fund.
Sincer, nici nu ştiu ce faceţi.
Will, îmi pare sincer rău că v-am adus înapoi aici, dar...
E în regulă.
- Ce se întâmplă? - Uită-te la asta.
Eric mi-a dat fişierul ăsta înainte de a pleca.
- Eric? - Dale.
Şi mi-a spus că nu şi-a dat seama şi...
ultimul lucru pe care mi l-a spus înainte să se închidă uşile liftului,
să am grijă.
- Ţi-a spus să fii atent? - Da, aşa că evident am fost curios.
Aşa că am intrat puţin în el şi mi-am dat seama că singurul lucru pe care l-a ratat...
- Asta n-o să fie bine. - Ce face aici?
Du-te la modelul numărul patru, are mai mult sens.
Bine.
Ce este?
Asta e practic, tot ce avem în cărţile noastre la un moment dat, dar...
ce a încercat Eric să facă, a fost să lucre cu un număr de nivele de volatilitate
ce depăşesc limitele standard ale modelelor VĂR.
Ce sunt nivelele astea?
- E destul de complică. - Simplifica.
Limitele volatilităţii sunt practic stabilite folosind modele istorice,
- apoi pot fi întinse cu 10-15% maxim. - Bine. Şi?
Şi... începem să testăm acele modele istorice.
Când?
- Astăzi... - Marţi.
- Luni, vinerea trecută şi miercuri. - Cu două vineri înainte.
Am înţeles.
Să fiu al dracului.
Odată ce chestiile astea o iau în direcţia greşită, asta-i...
- ăsta-i al dracului de mare. - Cât de mare?
Pierderile sunt mai mari decât valoarea curentă a companiei.
Pierderi proiectate... proiectate.
- E vorba doar de etajul nostru? - Da.
Unde dracu e Eric Dale?
Nu ştiu. Am încercat să-l sun, telefonul e deconectat.
- Ce vrei să spui? - Au tăiat telefoanele celor plecaţi azi.
A dracu cruzime.
- Ai încercat pe mobilul personal? - Da. Am sunat şi e închis.
- Sună-l acasă. - La ora asta?
Da. Nici măcar nu ştim dacă are dreptate.
- Mie mi se pare că are dreptate. - Aşa e.
Dna Dale, sunt Will Emerson.
Sunt bine, mulţumesc. Pot vorbi cu Eric?
Nu. Am încercat dar se pare că telefonul e oprit.
I-aţi putea spune să mă sune în momentul în care vine, în momentul imediat?
Mulţumesc foarte mult.
La revedere.
- Unde dracu e? - Nu are trei copii?
- Şi? - Nu ştiu. Tu nu te-ai duce acasă?
Ştiu unde e.
Vreau să vă duceţi să-l luaţi. Vă va aştepta jos o maşină. Plecaţi.
- Chiar acum? - Da, chiar acum.
- Tu ce o să faci? - O să-l sun pe Sam.
Luam-ar dracu.
- Da? - Sunt Will.
E ora 11 noaptea.
Ştiu, îmi pare rău. N-aş fi sunat.
Care-i problema?
Cred că trebuie să te întorci aici.
Ce?
- Sam, ascultă-mă. - E ora 11 noaptea.
Ştiu cât dracu e ceasul, dar îţi spun că trebuie să vezi asta.
Ce să văd?
- Este... - Trimite-mi pe mail.
Nu cred că ar fi o idee bună.
Am plecat.
Uită-te la oamenii ăştia.
Hoinărind pe aici fără nicio idee despre ce e pe cale să se întâmple.
Da?
Încerc să nu las munca să ajungă la mine.
Am observat asta.
Haide... Avem 23 de ani.
- Eu am 28. - Nu contează, e acelaşi lucru.
Am făcut aproape un sfert de milion anul trecut.
Pentru ce? Am plimbat nişte cifre pe ecran.
O mulţime de fraieri pot lua aceste informaţii şi să pretindă că le înţeleg
şi apoi să parieze împotriva altui tâmpit din lume
care dacă n-ar fi făcut asta, ar fi pariat totul într-un OTB pe numărul 7.
La finalul zilei, un tip câştiga, celălalt tip pierde.
Ştii că e puţin mai complicat de-atât, da?
Da.
E Will. Vrea să ştie dacă l-am găsit. Ce să-i spun?
Spune-i că nu l-am găsit.
Bine.
Deci?
- Eric Dale. - Iisuse.
Înainte de a fi condus afară din clădire de către nenorocita de pază...
- N-am nimic de-a face cu asta. - Ştiu.
Scuze, continuă.
Înainte de a pleca din clădire, i-a dat un disc lui Peter Sullivan.
- Cine e Peter Sullivan? - Nu contează, e unul din tipii lui Eric.
Înainte de a se închide uşile liftului, ultimul lucru pe care-l spune e:
ai grijă.
- Ai grijă? - Da.
- De ce? - Aruncă o privire.
Iisuse, ştii că nu pot citi chestiile astea aşa că vorbeşte-mi în engleză.
Practic, puştiul ăsta, Peter Sullivan, a fost inspirat de discursul tău.
Şi s-a apucat imediat de treabă...
- şi cred că s-a prins. - S-a prins?
Da, cred că şi-a dat seama ce n-a observat Eric.
Şi?
Nu e bine, Sam.
Acestea sunt limitele indexului volatilităţii istorice
pe care se bazează bineînţeles întregul nostru model de trafic, destul de mult.
Acum suntem la un nivel atât de ridicat, încât odată ce trecem de aceste limite
devine rapid foarte urât.
Şi cât de aproape suntem de aceste limite?
Nu Sam, suntem dincolo de aproape.
Am trecut dincolo de aceste limite în 5-6 zile în ultimele 2 săptămâni.
Dar cumva, am reuşit să rămânem de partea bună deocamdată.
Deocamdată?
Uite ce se întâmplă când trecem de partea rea.
- Stai puţin. La ce mă uit? - Uită-te la cifrele astea de aici.
- Asta e? - Da. N-ar fi o zi atât de rea pentru noi
istoric vorbind.
- Cifra asta e corectă? - Nu ştiu. Nu pot fi sigur.
- Unde e Eric Dale? - I-am întrerupt telefonul.
- Bineînţeles. - I-am sunat soţia şi a spus că nu-i acasă.
- Poate că plânge în faţa unei beri undeva. - Sau mai rău.
Unde e puştiul care a făcut asta?
L-am trimis de-aici să-l caute pe Eric.
Crezi că ştie ce face?
- Nu ştiu. De unde să ştiu. - Adu-l înapoi aici, adu-l înapoi.
Cât crezi că face faţă asta pe noapte?
1.500?
2.000?
2.000.
- La dracu. - Asta e...
E destul de bine. Adică, luând totul în considerare.
Will?
Nu. Nu, am întrebat. Nu l-a văzut nimeni.
Bine. Da.
Cât crezi că face Rogers pe an?
- Nu am idee. - Haide, zi ceva.
- În ce an? Nu ştiu. - Anul trecut.
Trei sferturi de milion?
Haide.
- Ce? - Nu eşti nici măcar pe-aproape.
- Mai mult? - Mult mai mult.
Un milion?
Will Emerson a făcut 2,5 milioane anul trecut.
- Du-te dracu. - Să mă duc dracu?
- Du-te dracu. De unde ştii asta? - De la el.
- El mi-a spus. - Ţi-a spus el.
L-am întrebat. Da, mi-a spus.
Crezi că e adevărat?
Probabil că da.
E încurcată.
- De ce ar fi încurcată? - Ţi se pare corect?
Corect, corect, corect.
Iisuse!
- Cât crezi că a pus de-o parte Rogers? - N-am idee, Seth.
Traficul ăsta e un coşmar nenorocit.
Domnilor?
Will, dle Rogers.
Veniţi cu noi, băieţi.
Sam, ei sunt Seth Bregman şi Peter Sullivan.
- Will? - Da.
Unde mergem?
Mergem să obţinem o a doua opinie în legătură cu lucrarea ta, Peter.
Sam, ce ai pentru noi?
Ar trebui să fie aici într-un minut. Găsirea cuiva la xerox la ora asta
a fost o mică provocare.
Bine, atunci să trecem direct la prezentări.
Ea este Sarah Rogers, ofiţerul nostru şef al operaţiunilor de risc,
Ramesh Shah de sus şi David Horn, unul din consilierii firmei.
Mă bucur să vă cunosc pe toţi. El este Will Emerson, şeful tranzacţiilor şi ei sunt
Peter Sullivan şi Seth Bregman. Ei lucrează la departamentul de riscuri.
Unde-i Eric Dale?
A fost demis astăzi.
Cine a rămas în departamentul tău de risc?
Începând de astăzi ar fi Peter şi tânărul analist Seth.
Serios?
- Will Emerson? - Da, aici Te rog împarte-le.
Se pare că Eric lucra la asta de ceva timp dar n-a fost capabil s-o termine.
Dimineaţă când a părăsit clădirea,
i-a înmânat programul lui Peter şi l-a rugat să se uite la el.
Peter a făcut-o. A pus câteva lucruri ce păreau să lipsească
şi asta a apărut.
Peter, asta-i lucrarea ta?
În principal a dlui Dale.
Dar este redactată de tine?
Da...
Din nou, bazat pe lucrarea originală a dlui Dale, da.
- Care ţi-e pregătirea? - Pregătirea?
- CV-ul tău? - Sunt la firma de 2 ani şi jumătate
lucrând cu Eric tot acest timp... dar am un doctorat în inginerie,
specializat în propulsie la MIT, licenţiat la Penn.
Ce e mai exact specializarea în propulsie?
Teza mea a fost un studiu a modului în care rata frecării afectează conducerea
în aeronautică la încărcături sub gravitaţie redusă.
Deci eşti specialist în domeniul rachetelor.
Am fost.
Interesant.
Cum ai ajuns aici?
E vorba doar de cifre, schimbi doar ce adaugi...
şi dacă pot vorbi deschis,
banii de aici sunt considerabil mai atractivi.
Cât este oră?
2:15.
Fir-aş al dracului. Să fiu al dracului.
Bănuiesc după faptul că voi doi nu aţi spus nimic că cifrele se verifică.
Uite...
ne trebuie ceva timp să verificăm asta,
dar se pare că dl Sullivan ştie ce face.
- Deci se pare că avem o problemă. - Mulţumesc pentru asta.
- Cât e ceasul? - 2:16.
Să fiu al dracului.
Sam, cât le-ar lua în condiţii normale
oamenilor tăi să cureţe asta din registrele noastre?
Ce?
- Tot? - Da.
- Nu ştiu.. săptămâni. - Săptămâni?
Da, săptămâni.
Dar cu siguranţă ştii că treaba noastră e să vindem şi să cumpărăm.
Nu merge foarte mult fără ambele componente.
Dacă încetăm brusc să mai cumpărăm o zi sau două,
asta nu e ceva ce poţi ascunde sub covor. Se afla.
Şi când se va afla, toată chestia asta ajunge la un sfârşit... şi foarte rapid.
- Înţeleg. - Oare?
Da.
Câţi agenţi ne-au rămas între etajul tău şi al lui Petersen?
- Nu ştiu câţi... - 60.
Jared, m-am uitat puţin mai atent la asta şi aceste cifre VAR vor termina totul.
Scuzaţi-mă.
Te-am avertizat de asta acum un an, că vom ajunge la asta.
- Te rog. - Aşa cum spuneam,
şi vorbesc în particular,
e numai o chestiune de timp până când altcineva va ajunge exact aceleaşi rezultate
şi va vedea ceea ce vedem şi noi, dacă n-a făcut-o cumva deja.
Am înţeles.
Sarah, ce valoare a-i avea voie să plasezi pe aceste poziţii ce pot fi lăsate
în registre... dacă trebuie.
De ce ar mai rămâne în registre?
Pentru că dintr-o dată nimeni nu vrea să le cumpere dracului.
- Du-te dracu, Sam, mă laşi puţin în pace? - Scuză-mă, Jared...
Pe o piaţă activa ar dura săptămâni sau luni ca să vin cu o valoare corectă.
Trebuie să le dai bucată cu bucată.
Jared, e o treabă foarte simplă, da? Am discutat despre asta...
Will, Peter şi...
- Cum dracu îl cheamă? - Seth.
Mulţumesc. Seth... Puteţi să ne lăsaţi câteva clipe?
Peter... a mai văzut cineva asta?
Nimeni în afară de cei de aici.
- Şi Eric Dale. - Da.
Şi nu este posibil să aflăm unde e Eric Dale?
I-am sunat soţia, nu a ajuns încă acasă. I-am tăiat telefonul astăzi.
Perfect. Aş vrea să ştiu unde e.
Iisuse Cristoase, cine e tipul ăla?
E şeful lui Sam.
Am crezut că are 15 ani.
- Are 40. - Cum s-a întâmplat asta?
Se întâmplă tot timpul.
Numai mie nu.
E un ucigaş nenorocit.
Despre ce vorbesc acolo?
Nu e drăguţ.
Ce nu e drăguţ?
Oamenii încetează să cumpere ce vindem.
Jared...
Nu poţi face, la ce te gândeşti să faci.
Nu văd alte şanse.
Ce vrea să însemne asta, "nu avem de ales?"
- Pe dracu, nu avem de ales. - Să mă duc dracu?
- Te-ai uitat măcar la cifre, Sam? - Da, dar ce ştiu eu?
Corectează-mă dacă greşesc, dle Shah, dar...
din cifrele astea, s-ar putea ca unu şi cu unu, să nu mai facă doi.
- Dacă aş putea avea mai mult timp... - Jared, nu-ţi putem spune încă.
Glumeşti dracu cu mine? Am discutat despre asta.
Ne mai trebuie puţin timp
- ca să-ţi prezentăm concluziile noastre. - Bine.
Ne întâlnim din nou în 45 de minute.
- Sam, ai fişierul? - Da.
Ce ai de gând să faci?
O să-l suni?
Deja l-am sunat.
Iisuse!
E drum lung până jos.
Aşa e.
Ştiaţi că frică pe care o simt oamenii când stau pe margine aşa, nu e frică de cădere?
E frică inconştienta că ar putea sări.
Asta-i foarte profund şi deprimant. Mulţumesc.
Sunt puţin cam întunecat uneori.
Bine. Coboară, te rog, Will. Te rog, haide.
- Will. - Da, la dracu.
Nu astăzi!
Pare că ne vor pune pe noi să aruncăm rahatul.
Poftim?
- Priveşte. - Cum?
- Vei vedea. - Cum pot face asta?
Nu pot, e imposibil, dar vor găsi o cale.
Sunt în compania asta de 10 ani, dar am văzut lucruri pe care...
nu le-aţi crede.
Când toate astea se vor aşeza, nu vor pierde banii,
bani pe care îi vor pierde ceilalţi...
dar ei nu vor pierde.
Will...
chiar ai făcut 2,5 milioane anul trecut?
Da, sigur.
Cum i-ai cheltuit pe toţi?
Destul de repede. Cheltuieşti mult când îi ai în buzunar.
2,5 milioane se cheltuie rapid?
Bine... să vedem.
Deci taxele sunt jumătate de la început. deci rămâne 1, 25.
Ipoteca înghite alte 300 de mii.
150 pentru părinţii mei, ştiţi, ca să reziste.
- Cât a mai rămas? - Opt sute.
Opt sute.
Am cheltuit 150 pe maşină...
cam 75 pe restaurante, probabil... 50 pe haine...
- Am pus 400 de-o parte pentru zile negre. - Asta-i inteligent.
Da, aşa se pare, pentru că pare că vine furtuna.
Tot au mai rămas 125.
Da, am cheltuit 76.520 de dolari pe târfe, băutura şi dansatoare.
Dar în principal pe târfe.
76,5?
Iniţial am fost puţin şocat, dar apoi mi-am dat seama
că pot susţine că i-am dat pe distracţie. E adevărat.
Sfinte Sisoe. A venit cavaleria.
Câţi ani ai?
- 43. - Iisuse.
Este bizar.
E ca un... vis.
Nu ştiu. Pare că de fapt acum ne-am trezit.
Intră.
Cum stăm?
- Ar trebui să plec. - Nu, ar trebui să rămâi.
Deci?
Este legal.
Puştiul a distrus-o.
Formula e nefolositoare.
- Ce-nseamnă asta? - E stricată.
Sunt 8 miliarde de dolari de hârtie în toată lumea
care se bazează pe acea ecuaţie.
- Ne-am înşelat. - Nu. Vrei să spui că tu te-ai înşela.
- Nu începe. Am discutat asta. - Mă duc în sala de conferinţe.
Nu. Vreau să auzi asta.
Nu vreau să aud asta.
Cum crezi că m-am blocat în locul ăsta atât de mult?
L-am sunat pe Tuld.
Avem un plan în caz de accident?
- Un plan în caz de accident? - Da.
Nu. Nu-l avem cu toii decât pe acesta.
Deci suntem destul de expuşi aici, nu-i aşa?
Faţă de Tuld... sau faţă de piaţă?
Faţă de ambele.
E aici?
- Elicopterul lui Tuld tocmai... - Ştiu, vino cu noi.
- Unde e Sam? - Nu ştiu. Vrei să venim cu toţii?
Da.
Un mic sfat... pentru toată lumea înainte de a intra acolo.
Asta ar putea să iasă urât. Dar orice aţi face, spune-ţi adevărul.
Codul mieros nu va schimba nimic. Nimeni de aici nu e destul de deştept...
inclusiv savantul în rachete.
- Dle Cohen? - 'Neaţa.
Pe aici, vă rog.
Sunt deja acolo aşteptându-vă.
Excelent.
Vă rog. Luaţi loc.
Bun venit tuturor.
Trebuie să-mi cer scuze că v-am târât aici la o oară atât de neobişnuită
dar din câte mi s-a spus, această problemă trebuie rezolvată urgent.
Atât de urgent încât trebuia rezolvată cu luni în urmă.
Este foc sub punte.
Deci, de ce nu îmi explica cineva ce crede că se întâmplă aici?
Dle Tuld, aşa cum am menţionat mai devreme,
dacă comparaţi cifrele din capătul paginii 13...
Jared, e puţin cam devreme pentru toate astea, vorbeşte-mi în engleză.
- Bine. - Aş vrea să vorbesc cu tipul
care a făcut asta, dl Sullivan, nu-i aşa?
- El vorbeşte engleza? - Dle?
Aş vrea să vorbesc cu analistul care se pare că s-a împiedicat de mizeria aşa.
Sigur. Este Peter Sullivan, chiar aici.
Dle Sullivan, sunteţi aici. Bună dimineaţa.
Poate îmi poţi spune ce crezi că se întâmplă aici.
Te rog, vorbeşte ca şi cum ai vorbi cu un copil,
sau cu un golden retriever.
Nu creierul m-a adus aici, sunt sigur că ai înţeles asta.
Dle, aşa cum poate ştiţi sau nu, lucrez aici pentru dl Rogers
ca asociat la biroul managementului riscului la GSMBS.
Relaxează-te, ridică-te în picioare şi spune-ne cu voce tare,
care-i natura problemei.
Bine.
Aşa cum probabil ştiţi, în ultimele 36-40 de luni, firma a început
să aranjeze noi produse MBS care...
combina mai multe transe de clasificare într-un pachet sigur de tranzacţionare.
Asta a fost foarte profitabil aşa cum îmi imaginez că aţi observat...
Am observat.
Firma face curent o cantitate considerabilă de afaceri în fiecare zi.
Problema pentru care bănuiesc că ne-am adunat aici astă-seară,
este că ne-a luat, ca firmă, cam o lună
să aşezăm corect aceste produse.
Prin aceasta am pus o provocare din partea estimării riscului.
Şi, dle Sullivan, acea provocare este...?
Trebuie să ţinem aceste poziţii în registre
mai mult timp decât ne-ar place în mod ideal.
Da.
Dar factorul cheie este că acestea sunt în mod esenţial credite ipotecare
aşa încât asta ne permite să împingem mecanismul considerabil dincolo de...
ce aţi fi dispus, sau aţi permite să faceţi
în orice alte circumstanţe
prin forţarea riscului fără a ridica vreun steag roşu.
Acum, mulţumesc dle Sullivan, ia loc.
Ce bănuiesc că raportul tău de aici spune
lasă-mă să mă fac de râs aici...
Bănuiesc că spune, că având în vedere, să zicem,
drumul denivelat pe care am mers în ultima săptămână sau cam aşa,
cifrele pe care colaboratorii tău străluciţi cu tine în frunte, au apărut,
nu mai au niciun sens.
Având în vedere ce se întâmplă astăzi.
De fapt, nu are loc astăzi, ci a avut loc deja în ultimele două săptămâni.
Deci spui că asta s-a întâmplat deja.
Cam aşa.
Dle Sullivan, ce spune modelul tău că înseamnă asta...
pentru noi cei de aici?
Aici intervine predicţia.
Dar...
Vorbeşti cu mine, dle Sullivan.
Ei bine, dle...
Dacă aceste poziţii descresc cu 25% şi rămân în registrele noastre,
acea pierdere ar fi mai mare decât întreaga capitalizare a acestei companii.
Deci...
Ce îmi spui...
este că...
muzica e pe cale să se oprească
şi vom avea în braţe, cea mai mare pungă de excremente puturoase
pusă la cale vreodată, în istoria...
capitalismului.
Dle, nu sunt singur că aş... spune aşa,
dar daţi-mi voie să clarific, folosind analogia dvs,
ce arăta acest model,
dacă muzică, să zic aşa, se aude mai încet.
Dacă muzica s-ar opri, cum aţi spus, atunci acest model nici măcar nu s-ar apropia
de acel scenariu. Ar fi... considerabil mai rău.
Să-ţi spun ceva, dle Sullivan.
Ştii de ce sunt în acest scaun cu voi toţi,
adică de ce câştig mulţi bani?
Da.
Sunt aici pentru un motiv şi numai pentru un singur motiv.
Sunt aici ca să ghicesc ce ar putea face muzica peste o săptămână, o lună, un an.
Atât. Nimic mai mult.
Stau aici în această noapte...
şi mă tem că nu aud... nimic.
Doar...
linişte.
Deci, acum că ştim că muzica s-a oprit, ce o să facem?
Dle Cohen, dna Robertson,
mi-e teamă că acum ar trebui să faceţi un pas în spate.
Dumnezeu ştie că ne-am bizuit destul pe dl Sullivan în noaptea asta.
Voi ce aveţi pentru noi?
Ce v-am spus din prima zi când aţi intrat în biroul meu?
Că sunt trei moduri de a trăi din această afacere.
Să fiţi primii, să fiţi mai deştepţi, sau să trişaţi.
Eu nu trişez.
Şi chiar deşi îmi place să cred că avem câţiva oameni destul de deştepţi în clădire,
e al dracu de sigur că e mult mai uşor să fii primul.
Vindem tot... azi.
E măcar posibil asta, Sam?
Da, dar cu ce cost?
Trebuie să plătesc.
Adevărat?
Aşa cred.
Unde se va întoarce asta asupra noastră?
Peste tot.
Sam, cred că n-ai înţeles ce tocmai a spus băiatul tău.
Dacă te-aş face şef, cum ai face?
Când chemi vânzătorii la întâlnirea normală de la 6:30, vei fi sincer cu ei.
pentru că vor şti că e sfârşitul oricum.
Trebuie să le arunci un os şi încă unul mare.
Şi o să ieşi pe uşa vijelios.
Fără trocuri, fără nimic.
40% gata până la 10:15, până la ora 11 toate schimburile tale trebuie făcute,
pentru că până la prânz, se va împrăştia vorba
şi până la ora 2 vei vinde cu 65 de cenţi un dolar, dacă eşti norocos
şi agenţii federali vor fi aici căutându-ţi fundul şi încercând să ne încetinească.
- Ramesh? - Te pot încetini, nu te pot opri.
- Tu hotărăşti să vinzi. - John, chiar dacă...
reuşim să câştigăm şi asta spune ceva.
Întrebarea adevărată e: cui vindem?
Aceloraşi oameni cărora le-am vândut în ultimii doi ani
şi oricine altcineva care vrea să cumpere.
Dar John, dacă faci asta,
vei ucide piaţa pentru ani de zile. S-a terminat.
Şi vinzi ceva ce ştii că n-are valoare.
Vindem cumpărătorilor dispuşi la preţul corect al pieţei
Astfel că NOI să putem supravieţuim.
Nu vei mai vinde niciodată nimic acestor oameni
Înţeleg.
- Oare? - Dar tu?
Atât.
Îţi spun, atât.
E ora 4.
Jared ai timp până la 5 să desfiinţezi asta şi să-mi schiţezi un plan.
Este altcineva care ştie ce e aici acum, paragraf cu paragraf?
Eric Dale.
El unde e?
Începând de astăzi nu mai lucrează la firmă.
Am încercat să-l localizăm.
- Carmelo? - Da.
Adu-mi-l pe Eric Dale aici până la 6:30.
S-a făcut.
Ne întâlnim înapoi aici într-o oră.
Sam, hai să vorbim.
E un oraş pe cinste.
Mereu am iubit locul ăsta, din ziua în care am sosit.
Îmi place totul la el.
Sam, o să fii alături de mine în asta?
Nu ştiu, John.
Chestia asta e foarte urâtă.
Tu şi cu mine suntem vânzători.
Vindem, asta facem. Nu e complicat.
Exact.
Şi ştii al naibii de bine că nu vinzi nimic, nimănui,
dacă nu crezi că tipul va reveni pentru mai mult.
Asta e lecţia pe care am învăţat-o. Şi mâine, suntem terminaţi.
- Atât, Sam. - Tot spui asta, ce vrea să însemne?
Asta e o chestie mare.
Majoritatea nu vom reuşi să ieşim din asta.
- Noi? - Strada.
Ce tot spui?
Asta nu e singura "situaţie" pe care o voi avea în această săptămână. E doar începutul.
- E începutul pentru că tu îl începi. - Poate, dar nu cred asta.
Nu de data asta.
- Adică, cifrele nu se mai adăuga. - Sunt de acord, spun asta de ani de zile.
Dacă puştiul ăla de-acolo ar putea inventa...
Nu cred că pot intra acolo, ştiind ce ştiu şi să dau cu ciocanul în tipii ăştia.
Când ai devenit aşa moale, Sam?
Moale pe dracu, tu te panichezi.
Dacă tu ieşi primul pe uşă, asta nu se cheamă panică.
E evident că tu ai mai multe informaţii decât mine.
Dar cred că asta va distruge această firmă.
Nimeni nu va mai avea încredere în tine.
Vei fi cunoscut că scoţând oamenii din afaceri, punct.
Lasă-mă pe mine cu faima asta.
Cum merge?
E un spectacol nenorocit de rahat.
- O vor face? - Probabil.
Iisuse.
Amintiţi-vă această zi, băieţi.
Amintiţi-vă această zi.
Care e strategia aici?
Mă îndrept jos chiar acum ca să lucrez la ea cu băieţii mei.
Nu, nu. Tu şi cu mine şi Tuld.
Nu-s sigur că ne trebuia una, Sarah. Nu aşa lucrez eu.
Te rog.
Ştie ce poziţie am avut noi în privinţa asta.
Tot timpul.
Exact asta e ideea.
Şi ştiind ce s-a discutat de către amândoi, de tine şi de mine,
nu cred că-ţi va da altceva decât o falsă încredere în tine.
Nu ascult la asta, decât dacă vine de la Eric.
Nu cred că vrea să fie găsit.
Deci care e strategia aici?
Nu-s sigur că-s multe de făcut aici.
E foarte simplu.
Nici măcar să nu te gândeşti să mă păcăleşti cu asta.
Pentru că dacă vom cădea...
şi al naibii de bine că vom cădea împreună.
Nu.
Nu-s sigur că ştiu asta.
Scuze.
Cât crezi că a câştigat Tuld anul trecut?
Vrei să taci dracu din gură?
86 de milioane.
Bonusuri şi salariul.
- Serios? - Sigur, sunt date oficiale.
Sunt o groază de bani.
Valora un miliard.
- Valora? - Până azi.
Serios?
Veţi vedea.
O să iau o cafea, mai vrea cineva ceva?
- Nu, omule. - Am nevoie de puţin aer adevărat.
- Probabil e o idee bună. - E în regulă, Will?
- Dacă e în regulă? - Pot să ies un minut?
Bineînţeles, nu suntem în închisoare.
Vrei să te ajut să ieşi?
De ce pun toate fructele în asta?
Alo? Will Emerson.
Alo?
Bine.
Nu, mulţumesc. Înţeleg.
Nu, vom... vom fi discreţi.
Mulţumesc.
- Ce e? - Soţia lui Eric.
E viu, e acasă, nu vrea să vorbească cu noi. Nu ştie că ea m-a sunat.
- Unde locuieşte? - În Heights.
- Să-i sun pe băieţii lui Tuld? - Nu.
E vorba de Eric. Ultimul lucru pe care-l vrem sunt tipii ăia la el.
Voi duceţi-vă şi încercaţi să-l luaţi. Trebuie să fiţi înapoi până la 6.
Bine.
Urăsc Brooklyn-ul.
Pot să intru?
Da, te rog, ia loc.
Deci... o să facem asta?
Bine.
Va fi din scurt.
Sam e în echipă?
Încă nu.
Sarah,
îmi trebuie un cap
pe care să-l dau vânzătorilor... de pe etaj şi consiliului.
E vorba de mine sau de Cohen?
E vorba de tine.
Bineînţeles că...
îţi dai seama că am filtrat mai multe avertismente către tine
şi Cohen, despre asta,
acum un an.
Chiar nu cred că asta e cea mai bună cale pentru tine, pe care s-o iei în acest caz.
Se va avea grijă de tine.
Evident că e... cam complicat.
John, nu am spus asta în termeni siguri...
Mereu a fost o zonă foarte gri.
De fapt, a fost foarte clar la acel moment
între tine, mine şi Cohen.
Aş aprecia dacă nu te-ai contrazice cu mine în legătură cu asta...
- Am dat-o cu toţii în bară, destul de bine. - Da.
Vrem să stai aici până se termină şi se închid pieţele.
Înţeleg.
Vor revedea jos cifrele împreună cu tine.
Succes.
La dracu. Vine Jared.
Ce vrea băiatul minune?
Ai un minut?
- Tocmai plecam să-l luăm pe Eric. - Da, ştiu. Nu durează decât puţin.
Bine, ce e?
Tuld şi cu mine suntem îngrijoraţi că Sam ar putea să nu continue să facă ce trebuie.
Niciodată n-a fost o problemă.
Nu, n-a fost.
Dar câteodată, în situaţii de criza ca asta,
adeseori ce e corect,
poate avea interpretări multiple.
Sam va continua.
Ştiu că o va face.
Dar dacă n-o face? Dacă n-o face,
trebuie să ştim că tu o vei face, Will.
Trebuie să ştiţi că voi face, ce?
Că vei continua.
N-am nicio îndoială că Sam va lua decizia corectă.
Dar ca să fie clar.
El şi cu mine avem mereu aceeaşi interpretare a ceea ce este corect.
Indiferent cât de acută e situaţia.
- Iisuse, e un loc frumos. - Da, este.
Da... abia l-a cumpărat.
Sper că a fost cu bani cash.
Să fiu al dracului. Câteodată eşti un răhăţel fără inimă.
Şi n-a luat-o cu cash.
Nu atinge niciun buton.
Ce cauţi aici?
Peter a terminat modelul la care lucrai.
Serios?
A cauzat o furtună de rahat.
Pun pariu că aşa a fost.
Crezi că are dreptate?
Ştiu că are dreptate.
Jared Cohen a convocat o întâlnire urgentă a partenerilor importanţi, azi noapte.
Bazat pe descoperirile tale,
au decis să lichideze întreaga noastră poziţie.
Astăzi!
Îmi pare foarte rău pentru asta.
Sunt îngrijoraţi că eşti aici şi vor să te aduc înapoi.
- Te rog! - Doar îţi spun.
Să-i ia dracul. Să-i ia dracul.
- Nu te pripi. - Las-o baltă, am semnat hârtiile, am ieşit.
Cu plată.
Te vor plăti.
Am fost deja plătit destul.
Ştii că am construit cândva un pod?
- Poftim? - Un pod.
Nu, n-am ştiut asta.
Am fost inginer până la tranzacţionări.
Pleca din Dilles Bottom, Ohio, până în Moundsville, Virginia de vest.
Avea o deschidere de 300 de metri peste râul Ohio.
12.100 oameni îl folosesc zilnic.
Şi a scurtat cu 50 de km
condusul în fiecare direcţie, între Wheeling şi New Martinsville.
Combinat, asta înseamnă
1.300.000 de km conduşi
pe zi.
40.000.000 de km pe lună.
Şi 480.000.000 de km pe an.
Economisiţi.
Am terminat acel proiect în 1986, acum 22 de ani.
De-a lungul vieţii acestui pod, sunt 9 de miliarde
300 de milioane
de km, ce nu trebuie parcurşi.
La... să zicem... 70 de km/h,
deci asta fac cât?
164 de mii 800 de ore
sau,
559.020 de zile
Deci acel mic pod a economisit oamenilor din cele două comunităţi combinat,
1531 de ani din vieţile lor,
ne petrecuţi într-o nenorocită de maşină.
1531 de ani!
Iisuse.
Cred că... mai bine te-ai întoarce acolo.
Da.
Mulţumesc că ai trecut pe aici.
Cu plăcere.
Cine dracu e asta?
Mă gândesc că ar fi oamenii firmei.
Poftim?
Tuld nu vrea nicio înfundătură.
El m-a concediat.
Dă-i dracu, dă-i dracu.
Sunt complet de acord, dă-i dracu. Aşa că întoarce-te,
ia-le banii, vei fi acasă până la ora 5.
Altfel se vor lupta cu tine pentru tot, se vor lupta pentru pachet, opţiuni, tot.
Fii deştept.
Eşti un om mai bun ca mine.
- Asta a fost mereu adevărat. - Da, aşa e.
Casa arată bine.
Mulţumesc.
Eric...
nu te amărî prea mult pentru asta, bine?
Unora le place să conducă pe drumul lung spre casă.
Cine dracu ştie, da?
Iată-l.
John.
Cum e?
Cohen a făcut o treabă frumoasă. Ar putea funcţiona.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă, aşa cum foarte bine ştii,
că tu eşti o piesă foarte importantă din acest puzzle.
E foarte generos.
Nu e un cadou.
Trebuie să ştiu că eşti alături de mine.
Sunt alături de firmă, John.
Nu voi obţine ce-mi trebuie de la băieţii tăi, decât dacă ei te cred.
Decât dacă cred complet în tine.
Eşti alături sau nu?
Ţi-am spus reţinerile mele.
Nu poţi avea reţineri.
Şi trebuie să ştiu acum.
John, sunt complet alături de firmă, aşa cum am fost mereu. Scuză-mă.
În regulă Will. Sunt concediat?
Nu ştiu.
Da.
Aproape cu siguranţă, da.
- Dar tu? - Nu.
Seth, nu ai făcut nimic. Numai că eşti în firma greşită, la momentul nepotrivit.
Tinerii sunt întotdeauna cei care plătesc.
Nimic din ce ţi-aş spune nu te-ar face să te simţi mai bine.
O să fie naşpa o perioadă şi apoi vei fi în regulă.
Te simţi bine?
Da, da. Sunt bine.
Dacă mai contează, îmi pare rău că asta ţi se întâmplă ţie.
Să nu-ţi pară. Nu tu mi-ai făcut-o.
Totuşi, cel puţin vei pleca cu nişte bani frumoşi.
Cred.
- Asta chiar va afecta oamenii. - Da, va afecta oameni ca mine.
Nu... oameni adevăraţi.
Iisuse, Seth.
Dacă asta vrei să faci cu viaţa ta, trebuie să crezi că eşti necesar şi eşti.
Oamenii vor să trăiască aşa.
În maşinile lor şi în casele lor mari pe care nici nu le pot plăti.
Atunci, eşti necesar.
Singurul motiv pentru care continua cu toţii să trăiască ca regii,
e pentru că noi ne-am pus degetele pe cântar în favoarea lor.
Îmi iau mâinile...
apoi întreaga lume devine egală, foarte repede şi nimeni nu te întreabă nimic.
O spun dar n-o fac. Vor ce avem să le dăm,
dar vor şi să facă pe inocenţii şi să se prefacă că n-au idee de unde a venit.
Asta-i mai multă ipocrizie decât sunt dispus să înghit. Aşa că dă-i dracu.
La dracu cu oamenii normali.
Ştii, treaba amuzantă e că mâine, dacă toate astea ajung cu fundul în sus,
ne vor crucifica pe noi. Pentru că am fost prea nesăbuiţi.
Dar dacă greşim?
Dacă totul revine la loc...
atunci, aceeaşi oameni vor râde până vor face pe ei,
pentru că vom arăta că cei mai mari laşi pe care i-a lăsat Dumnezeu pe pământ.
Crezi că ne vom înşela?
Nu, nu cred... la dracu.
Bună dimineaţa.
Peter...
Vrei o ţigară?
Nu fumez.
Asta e bine. Nici eu nu fumez prea mult.
Eşti obosit?
De ce?
Adu-ţi aminte, eu nu muncesc din greu ca tine.
- Nu e adevărat. - Ba este, de fapt.
- Vom fi concediaţi toţi după ziua de azi? - Probabil.
Te vor concedia şi pe tine?
Nu-i vor spune chiar aşa,
dar va fi o crimă miloasă. Nu trebuie să stai aici pentru mine.
Nu, ştiu. Chiar nu vreau să mă întorc încă înăuntru.
Înţeleg asta.
Cred că-l cunosc pe fiul tău.
Adevărat?
Nu bine... dar mereu a părut o persoană de treabă.
E o persoană de treabă.
Cred că ai putea spune lucruri mai rele despre un tip.
El ştie ce e pe cale să se întâmple?
Ce vrei să spui?
Ai vorbit cu el?
Nu... nici măcar nu m-am gândit la asta.
Vin cu toţii acum.
Da, vin.
Ai făcut vreodată aşa ceva?
Nu, niciodată, nici măcar pe-aproape.
Eşti sigur că e singurul...
sau lucrul corect de făcut?
Pentru cine?
Nu-s sigur.
Nici eu.
Te simţi bine?
Eşti pe cale să mă concediezi.
Ştii, asta e... asta e tot ce am vrut să fac vreodată.
Serios?
Sunt aproape gata pentru dvs, dna Robertson în câteva minute.
Şi tu la fel, nu?
Da.
- Iisuse! - Da.
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
N-am crezut că vor fi în stare să te aducă înapoi aici.
Mi-au spus că mă vor târî printr-o mulţime de lucruri
în următorii doi ani... opţiunile, asigurarea de sănătate,
sau m-aş putea întoarce aici şi să câştig
176.471 de dolari pe oră,
ca să stau tăcut... în camera asta.
Nu am văzut prea multe opţiuni.
Nu sunt niciodată.
Evident, privind înapoi,
a fost exprimată cu insuficientă urgenţă...
dar ideea ta a trecut.
Vreau să ştii asta.
Eric...
E în regulă, înţeleg, crede-mă.
N-ai fi putut face nimic altceva.
Aşa cred...
La acel moment nu părea că ar fi multe de ales.
Niciodată nu e.
Ai copii, da?
Cum va fi pachetul tău?
Nu ştiu, asta aştept acum.
Probabil că va fi destul de bun.
Ar fi bine să fie.
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit puţin mai devreme în dimineaţa asta.
Ştiu că ziua de ieri a fost destul de rea şi aş vrea să pot spune că azi va fi mai puţin
dar nu va fi cazul.
Ar trebui să citesc această declaraţie aici către voi toţi,
dar ce-ar fi să o citiţi în timpul liber şi o să vă spun doar ce dracu se întâmplă.
Am fost aici toată noaptea
în şedinţă cu comitetul executiv.
Decizia a fost luată să desfacem
o parte considerabilă a bunurilor firmei în mai multe clase de bunuri cheie.
Dificultatea e în gândirea firmei.
Petrecerea s-a terminat începând de dimineaţă.
Va fi o dezordine considerabilă pe pieţe în viitorul apropiat.
Şi ei cred... că e mai bine că aceasta harababură să înceapă cu noi.
Ca urmare,
firma a decis să lichideze
poziţiile majoritare de venituri fixe MBS...
astăzi.
Acestea sunt pachetele voastre,
veţi vedea de ce conturi sunteţi responsabili astăzi.
Sunt sigur că nu v-a luat mult timp
să înţelegeţi implicaţiile acestei vânzări,
în relaţia noastră cu părţile contrare şi rezultatul...
asupra carierei voastre.
Am spus asta,
realitate,
comitetului executiv şi au înţeles.
Ca rezultat,
dacă reuşiţi să vindeţi 93% din bunurile voastre,
veţi primi un bonus de 1,4 milioane dolari.
Dacă toată lumea în întregime
reuşeşte o vânzare de 93%, veţi mai primi în plus
câte 1,3 milioane de dolari fiecare.
Pentru acei dintre voi care n-au mai trecut prin aşa ceva,
asta e aşa cum arată începutul unei vânzări fierbinţi.
Nu încep să vă spun cât de importanţă va fi prima oră şi jumătate.
Vreau să contactaţi pe oricine puteţi.
Vânzători, brokeri, clienţi...
Mama voastră, dacă răspunde.
Şi... fără schimburi.
Este numai vânzare, astăzi.
Evident, asta nu se va termina aşa cum am fi sperat fiecare dintre noi, dar...
ne arde pământul sub picioare.
Şi se pare că nu e altă scăpare.
Cristoase...
asta e evident o situaţie foarte, foarte unică.
Dacă avem succes astăzi,
vom reuşi să ne distrugem propriile slujbe.
Nu pot promite că vreunul dintre voi, toţi
unii dintre voi vor fi repoziţionaţi în firma,
dar vă pot spune că-s foarte mândru de muncă pe care am făcut-o azi aici.
Am stat în acest loc...
34 de ani.
Vă pot spune din experienţă,
că oamenii vor spune nişte lucruri foarte urâte despre ce facem astăzi aici.
Despre cei cărora v-aţi dedicat o parte din vieţile voastre.
Dar... fiţi încrezători că în imaginea de ansamblu,
talentele noastre nu s-au risipit,
am realizat multe
şi talentele noastre
au fost folosite...
pentru un bine mai mare.
Iată-vă pachetele, mergeţi la muncă.
- Primăria, sunt Eric. - Dă-mi-l pe Elliot.
- Primăria. - Sunt Will Emerson.
- William, ce mai faci? - Sunt bine, care-i treaba cu funcţionarii?
Stau pe capul meu, ca întotdeauna.
Vezi, asta am încercat să-ţi spun, John. De ce crezi că-s necăsătorit?
Ştiu că mi-ai spus. Cu ce te pot ajuta?
Ascultă, tocmai am primit un pont,
umbla zvonul pe aici că trebuie să ne mutăm.
Aşa că astăzi, pierderea mea pare să fie câştigul tău.
Despre ce valoare vorbim?
Ar trebui să o ai pe ecran, tocmai ţi-am trimis-o.
- Iisuse, la cât va fi asta? - 96 la dolar.
- 91? - Toate trei şi batem palmă la 94.
- 93 şi jumătate? - S-a făcut!
- Tranzacţionări. - Bună, frumoaso.
- Will, ce se întâmplă acolo? - Azi e ziua în care ne mutăm.
- Ce dracu puneţi la cale? - Crezi că-mi spun mie ceva? Tot ce ştiu
e că pierderea mea de azi, e câştigul tău. Îmi eşti prietenă,
aşa că am venit întâi la tine. Am două de 70 de milioane
plata în 15 ani la 25 jumătate, bucată.
- De unde sunt? - De unde sunt? Îţi pasă?
Nu. Nu chiar.
- Unde e vânzarea? Aud că voi... - Îţi spun asta doar ţie
chiar acum!
- 85. - S-a făcut.
Deutsche?
Sunt Will Emerson.
- Du-te dracu, ticălos mincinos. - Haide, tot mai eşti supărat?
Umblă zvonul, închid.
- Merryll? - Lawrence.
Ce dracu faceţi acolo?
- Puţină curăţenie de primăvară. - Nu asta am auzit.
- Bine, Lawrence. Cumperi? - Nu mai sunt sigur. La ce?
Parcă eu ar trebui să te întreb "la ce?"
Despre ce vorbim aici?
- 375 de milioane la 3 ani. - Să fiu al dracului!
Te interesează?
- 63 de cenţi. - Du-te dracu, închid.
- 63. - Să vorbesc cu omul şi revin în 5 minute.
Poate 55,5.
Bine atunci, rămâi pe fir.
sam, ridică telefonul.
Sam... răspunde.
- Da. - Îl am pe Lawrence acum.
- Unde suntem? - 63,6.
Iisuse, şi mai ce?
Cincizeci şi ceva virgulă 5, amestecat.
Du-l al 65 şi arde-l.
Glumeşti dracu cu mine?
E o pierdere de o sută de milioane la o singură tranzacţie.
Înţeleg... arde-l.
Lawrence, închidem la 65.
S-a închis.
Bravo.
Vreau doar să-ţi dau informaţiile. Au început să trimită câţiva oameni acasă.
- Acum? - Da, ştiu că este sfârşitul.
Bineînţeles.
Dacă mai contează, eşti încă bun.
Da. Cred că cineva acolo sus te iubeşte.
Ia loc, te rog.
E clar că urmează felicitările.
Am făcut tot ce-am putut mai bine.
Aţi făcut o treabă pe cinste.
Şi-ţi mulţumesc pentru asta. Haide, ia loc.
Scuză-mă că mănânc,
dar a fost o zi lungă.
- Pot să-ţi ofer ceva? - Nu, nimic, mulţumesc.
- Ce pot face pentru tine? - Vreau să plec.
Am terminat, vreau să plec.
- E o zi foarte dificilă... - Vreau să-mi dai opţiunile,
dacă mai valorează ceva azi, îmi vreau bonusul, am plecat.
Îţi vei primi bonusul, opţiunile...
şi fii calm. Vreau să rămâi cu mine următoarele 24 de luni, bina?
Haide, Sam.
Zâmbeşte. Ai făcut ceva bun azi, ai spus-o chiar tu.
Ştii...
încep să mă simt puţin mai bine cu toată chestia asta.
Eşti unul din cei mai norocoşi oameni din lume, Sam.
Ai fi putut dezgropa morţii toţi anii ăştia.
E adevărat.
Şi dacă a trebuit, cel puţin am săpat gropile în pământ cu lopata.
Doar că nu ştiu cum de-am dat-o în bara atât de mult.
Când ai început să-ţi plângi atât de milă, e de nesuportat.
Crezi că ar fi trebuit să scoatem câţiva oameni din afaceri azi?
Totul e pentru hârtii.
Dar ai făcut asta în fiecare zi pentru aproape 40 de ani, Sam.
Dacă aici e vorba numai de hârtii, aşa e peste tot acolo.
Sunt doar bani.
S-au inventat.
E o bucată de hârtie cu o poză pe ea. Aşa că nu trebuie
să ne omorâm între noi, numai ca să luăm ceva de mâncare.
Nu e greşit.
Şi cu siguranţă, azi nu e altfel, decât a fost mereu.
1637, 1797, 1819, 37..57
84,
1901, 07
29, 1937..1974
1987, Iisuse. Nu mi-a tras-o nemernicul ăla bine?
92, 97... 2000 şi oricum vrei să-i spunem.
Totul numai pentru acelaşi lucru, mereu şi mereu, nu ne putem abţine.
Şi vrem să...
o controlăm, sau s-o oprim, sau chiar s-o încetinim. Nici măcar n-am alterat-o.
Noi doar reacţionăm.
Facem o groază de bani dacă înţelegem bine.
Şi suntem aruncaţi pe margine dacă o facem greşit.
Aşa a fost mereu şi va fi mereu, acelaşi procentaj de câştigători şi învinşi
fericiţi şi amărâţi,
pisici grase şi căni morţi de foame, în lumea asta.
Da...
poate că mai mulţi dintre noi, azi, decât au fost vreodată, dar...
procentajul
rămâne exact la fel.
O voi face, John, dar nu din cauza micului discurs,
ci pentru că am nevoie de bani.
Greu de crezut după toţi aceşti ani, dar... am nevoie de bani.
O să-l păstrezi pe puşti?
Să-l păstrez? Va fi promovat.
Sunt toate cărţile pe masă acum, Sam.
Vor fi mulţi bani de făcut, ieşind din mizeria asta.
Vom avea nevoie de toate creierele pe care le putem aduna.
Am chemat poliţia.
- Mary? - Da.
Ce faci?
Sam, ce faci?
A murit Ella.
Am plecat acasă de la veterinar şi nu m-am gândi unde să mă duc în altă parte.
- Aici îi e locul. - Ştiu.
Ştiu, dar Sam, tu nu mai locuieşti aici.
Te simţi bine? Nu arăţi prea bine.
Da, a fost o zi grea peste tot.
Ştiu, a sunat Sammy.
- Se simte bine? - Au fost beţi,
- dar au scăpat cu viaţă. - Bun.
O să mă întorc înăuntru
şi o să mă duc în pat.
Alarma e pornită, aşa că nu încerca să dai buzna.
Ai grijă de tine.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/5mrd6 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari