Am ajuns foarte departe, am îndurat multe greutăţi.
Dar, în sfârşit, am găsit un loc unde putem fi în siguranţă.
Împreună.
De partea cealaltă a oceanului.
Nu aşa mi-o amintesc.
Mama îşi pusese toate speranţele în casa unde copilărise.
Ne aştepta,
îngheţată în timp de 30 de ani.
E cineva acolo?
Doar o haină care se vede în oglindă, Sam.
Nu te teme.
Nu e o schimbare uşoară.
Nu mai suntem familia Fairbairn.
De acum încolo, numele nostru de familie va fi Marrowbone.
Exact ca această casă, care va fi noul nostru cămin.
După ce treceţi linia, nu vor mai exista amintiri.
Povestea noastră începe aici.
Ne va găsi vreodată, mami?
Cine?
Vezi tu, eu am trecut linia.
Am uitat deja.
Nimeni nu ne va mai deranja.
Niciodată.
Ne doream să credem că vom fi în siguranţă.
Că şi noi avem o şansă la fericire.
Că boala mamei dispăruse odată cu restul problemelor noastre.
Întunericul pe care-l lăsasem în urmă
părea să se risipească în lumina acelor zile de vară.
Nimeni nu ne cunoştea.
Pentru prima oară, puteam fi liberi.
Şi urma să ne facem un prieten nou,
care ne va schimba vieţile definitiv.
Priveşte, Sam!
Aici trebuie să fie Stânca Vrăjitoarei Roşii.
E un craniu.
Hai înapoi, Billy. Nu-mi place.
Cine e?
Cum îndrăzneşti să-mi invadezi sălaşul?
Sunt Sam Marrowbone.
Ei sunt fraţii mei, Billy şi Jack. Şi ea e sora mea, Jane.
Aţi intrat pe tărâmul Vrăjitoarei Roşii.
Vedeţi coridorul din dreapta? Trebuie să-l traversaţi.
Dacă aveţi intenţii bune, puteţi pleca.
Dar dacă ascundeţi rău în inimile voastre,
pereţii se vor strânge şi vă vor bloca pentru totdeauna.
Îndrăzniţi să-l traversaţi?
Jack, nu.
- Hai. - Hai, Sammy!
Fii curajos.
Pereţii se strâng, n-ar trebui să fim aici.
Cred că ai un suflet bun.
E alunecos aici.
Bună, micuţule.
Apropie-te.
- Eu sunt Allie. - Eşti prizoniera Vrăjitoarei Roşii?
Da.
M-a pedepsit pentru că am intrat în grădina ei.
M-a lăsat captivă până ce cineva
va îndrăzni să traverseze coridorul şi să mă salveze.
Acel cineva eşti tu?
Ia aceste ghinde în schimb.
Acum nu sunt cine ştie ce,
dar vor creşte mari şi puternice, odată cu prietenia noastră.
Sunt magice.
Acum, că eşti liberă, unde ai vrea să mergi?
La sfârşitul acelei zile memorabile,
Allie deja era una de-a noastră.
Staţi. Aşteptaţi. Înaintaţi.
De ce?
E prea frumos. Pot să...?
Strângeţi-vă.
Sunteţi gata?
Unu, doi...
Grozav.
E perfectă.
O luasem de la capăt.
Uitasem trecutul.
Şi începusem o viaţă nouă.
Pentru o perioadă, cu toţii am crezut în acea iluzie.
Dar călătoria în America îi luase mamei şi puţina vigoare ce-i mai rămăsese.
Habar n-aveam că avea să fie ultima noastră vară împreună.
Îngropaţi-mă în grădină.
Ţi-am arătat locul.
Trebuie doar să faci 21 de ani.
Stai ascuns până atunci
şi nici o lege nu ţi-i va lua.
Jură-mi
că veţi sta împreună.
Vom sta mereu împreună.
Jur.
Să ai un loc de refugiu pregătit.
În caz că vă găseşte.
În dulap.
În sertarul din stânga.
Ai minţit.
Ai minţit la tribunal.
I-ai păstrat banii în tot acest timp.
"Dragul meu Jack,
"regret nespus că nu voi fi lângă tine să te văd crescând.
"Nu mai am puterea.
"Jane va fi mama lui Sam, aşa cum era menit.
"Spune-i lui Billy să nu lase mânia
"să-i ocupe inima minunată.
"Iar tu, Jack al meu, când va veni timpul,
"să nu uiţi să-ţi deschizi inima în faţa iubirii.
"Trebuie să-i protejezi.
"Tot timpul.
Mama ta iubitoare, Rose Marrowbone".
Nimic,
nimeni,
niciodată...
Nu ne va separa.
Suntem unul.
Repetaţi după mine.
Nimic.
Nimeni.
- Nimeni. - Nimeni.
Niciodată.
- Niciodată. - Niciodată.
Niciodată.
Suntem unul.
- Suntem unul. - Suntem unul.
Ne-am pecetluit promisiunea.
Şi am început să ne ascundem de lume...
Până voi face 21 de ani.
Jack!
Jack! Jack!
Şase luni mai târziu
M-am săturat să stau închis în casă.
Nu mai e mult până la ziua ta, Jack.
Ar trebui să începem să ne gândim la petrecerea ta.
Avocatul Porter dădea iar târcoale gardului săptămâna trecută.
O să terminăm cu el în curând.
Până de Crăciun totul va fi diferit.
Vei vedea, Billy.
- Billy! Billy! - Ce-i, Sam?
Am auzit un zgomot în spatele oglinzii şi pătura stă să cadă.
Dacă nu faci ceva, fantoma ar putea să ne vadă iar.
Nu mai fi fricos.
N-are de ce să-ţi fie frică.
Sam, fantoma a dispărut de luni bune.
Dă-mi asta.
Scoundrel?
Haide, Scoundrel, vino să-ţi iei micul-dejun.
Deci el făcea zgomotele din pereţi.
Şobolanul ăsta mare.
Sam, nu-i mai da de mâncare.
Face găuri în toată casa.
Vrei să-l las să moară de foame?
Nu ştii pe unde a umblat.
Bine? Ai putea să iei rabie.
Nu mă va muşca, e prietenul meu.
Rabia e o boală groaznică.
Îţi iese spumă din gură până ce măruntaiele îţi putrezesc.
Va trebui să-mi folosesc ultimul glonţ pe tine.
Atunci, o să mă ascund în spatele oglinzii şi voi ţipa şi plânge toată noaptea,
iar tu nu vei mai dormi niciodată.
Da, dar morţii nu ţipă, nu plâng.
Spune-mi asta data viitoare când auzi fantoma în miezul nopţii.
La dracu'.
Jack!
Fără bani în plus, fără prostii.
Vom vedea.
Bună.
Te vom urmări pe hartă, Jack. Ca să nu te simţi singur.
Tocmai a plecat din casa Marrowbone. Trece prin pădure.
Asta a fost o pasăre.
Şi apoi intră în tunel.
Prin tunel.
Apoi, iese din tunel...
Merge pe pod...
Şi apoi...
Acum ar trebui să vadă ferma lui Allie.
- Spune "Bună, Allie"! - Bună, Allie.
- Bună! Ne e dor de tine! - Ne e dor de tine.
Şi merge prin hârtoape şi noroi.
Şi merge pe drum.
Merge până sus.
Şi acum se apropie de oraş.
Aproape a ajuns.
Şi apoi intră în magazin.
Ai grijă, Jack.
Fii curajos, Jack.
Prinde-mă dacă poţi!
Exact acum două săptămâni...
O, Jack.
Începusem să cred că nu vei veni săptămâna asta.
Miroase delicios.
Ai adus o listă?
Mii de oameni au salutat steagul american
ancorat cu fire, ca să fluture.
Apoi au inspectat condiţiile modulului lunar...
Cum se simte mama ta? E mai bine?
Nu prea.
E de la schimbarea de vreme.
Regret să aud asta.
Dar sunt sigură că o să se însănătoşească curând.
Transmite-i dragostea mea, da?
Ce-s cu toate cărţile astea?
Au venit vineri.
De la o bibliotecă din Portland unde am lucrat, care nu mai avea nevoie de ele.
Eu zic să lăsăm "buruienile" lor să devină florile noastre.
Mi-a fost dor de tine.
Îmi pare rău că nu am reuşit să ajung săptămâna trecută.
E în regulă.
Am cartea pe care mi-ai cerut-o.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Sam ce face? Mai are nevoie de una?
Cum poate citi atât de repede?
Asta are aproape 300 de pagini.
Mi-e dor de micuţ.
Şi de Jane şi Billy.
Mi-e atât de uşor să trec pe la voi, aş putea...
Poate când se va simţi mama mai bine.
Salutare.
Dle Porter.
Deci?
Ce părere ai?
Foarte elegant.
Îţi aminteşti de slujba de care ţi-am spus, din New York?
Parker & Jameson.
Asta înseamnă...
Înseamnă că au căzut pradă farmecului meu şi am obţinut slujba.
E minunat, Tom. Mă bucur pentru tine.
În orice caz, am trecut întâmplător pe lângă librăria Strand şi...
N-am putut să nu mă gândesc la...
Tine.
Ce-i aia?
E o donaţie pentru biblioteca ta.
E o ediţie princeps, nu o pot accepta.
Îmi doresc să fi văzut locul.
Ţi-ar plăcea mult. Poate te duc acolo odată.
Ai fost vreodată în New York?
Jack Fairbairn.
Mă cheamă Marrowbone acum.
Folosim numele de familie al mamei.
Sigur. Păi...
Că veni vorba, ceilalţi moştenitori au semnat în sfârşit.
Şi trebuie să încasez taxele de transfer al proprietăţii.
O să trec pe la voi mâine.
Spune-i mamei tale să aibă un cec de 200 $ pregătit.
Nu se simte bine.
Poate ar fi bine să iau eu actele,
iar mama le va semna şi ţi le aduc eu înapoi.
Trebuie să certific semnăturile.
Voi fi acolo mâine. La prânz.
Pa, Jack.
Ne vedem curând.
Avocaţi blestemaţi.
Ştiam că ticălosul ăla ciudat ne va aduce probleme.
Câţi bani avem în contul de economii al mamei?
Căcat.
Nici măcar 50 $.
Nici dacă aş vinde 100 de torturi, tot n-am avea banii.
Ce ne vom face, Jack?
Nu ştiu, dar dacă adevărul iese la iveală, ne vor separa.
Jack.
Cutia.
Ce contează? N-o mai avem.
- Aş putea s-o recuperez. - Nu!
Ce altceva putem face?
Jack, ai promis că nu ne vom mai atinge de acei bani.
Te rog?
Ţi-am promis multe lucruri.
Pot s-o recuperez, Jack.
Suntem bogaţi!
Da, Sam!
Da, suntem bogaţi!
Haide, Jane, ce e?
Sunt bani mânjiţi cu sânge. Ştim cu toţii de unde provin.
N-ar trebui să-i atingem.
Sunt blestemaţi.
Jack.
Nu avem de ales.
Porter vine mâine. Trebuie să fim pregătiţi.
Nu va funcţiona.
Ba da.
Trebuie să fie identică cu a mamei.
- Te rog! - Nu.
E camera mamei. Şi eu ar trebui să am voie acolo.
Sunt oglinzi aici, nu poţi intra.
Te rog.
Ce vom face în privinţa fortăreţei?
Nu vom intra aici.
- Ce faci? - Calmantele pe care mama nu le-a luat.
Billy, l-ar putea omorî.
Sunt doar în caz de urgenţă.
A ajuns.
Toată lumea cunoaşte planul?
Am uitat să deschid poarta. Îmi pare rău.
Ce-i asta?
Agoniseala mamei.
N-am avut timp să-i schimbăm.
Astea sunt lire.
Da, 200 de lire.
Şi?
Lira valorează de două ori cât dolarul.
Ăştia ar trebui să acopere toate cheltuielile
şi... eventualele taxe.
Am zis că vreau un cec.
Lasă-mă să-ţi aduc ceva de băut.
Aş vrea să-ţi cer o ultimă favoare.
Dacă nu cer prea mult.
Mama noastră nu se poate ridica din pat.
Şi s-ar simţi umilită să o vezi în halul ăsta.
Te superi dacă duc hârtiile la etaj şi le aduc semnate pentru tine?
Să semneze ambele exemplare.
Laşi naibii limonada? N-am toată ziua la dispoziţie.
Trebuie să semnezi ambele exemplare.
Ambele?
Jack, nu-mi va ieşi semnătura cum trebuie de două ori!
Va observa că nu sunt identice.
Trebuie s-o faci.
- Jane, te rog. Acum! - O clipă!
Nu e timp.
Semnează-l pe al doilea. Semnează-l.
Jane, e afară.
- Jane, e afară. - Taci, Jack.
Jane, nu e timp. Te rog.
Mamă, stai în pat.
Nu, mamă. Doctorul a zis că nu te poţi ridica.
Semnează.
Aproape am terminat.
Nu poţi ieşi.
Vine, Jane.
Mamă.
Mamă, stai în pat.
Acum!
Mamă, mă duc la Porter. Revin într-un minut.
Îmi pare rău, eu doar...
Se simte bine?
E epuizată.
Nu ştiam că starea ei s-a înrăutăţit aşa mult.
Deci, asta rezolvă problema.
Marrowbone aparţine acum în mod oficial mamei tale.
Mă bucur că am putut...
Rezolva asta înainte să afle cineva...
Ştii...
Despre tatăl tău.
Îţi mulţumim.
Mai ales pentru discreţia ta.
Ar trebui să plec înainte să mă prindă ploaia.
Baftă, dle Marrowbone.
Şi apoi a zis: "N-am venit aici pentru un picnic, dle Marowbone,
am venit pentru un cec".
Era cât pe ce să-i dau celălalt pahar de limonadă.
Nu mai amâna inevitabilul.
E timpul să-ţi întâlneşti sfârşitul, dragul meu frate.
Astăzi, marşul Alaskăi
pentru teritoriile nord-vestice
nu poate fi învins.
Nu uita, soldăţel curajos,
teritoriile nord-vestice n-au fost cucerite niciodată.
Până astăzi.
Şase!
- Este! - Nu!
- Eşti terminat. - Jack!
Cât e, Sam?
Şase!
Du-te şi găseşte zarul.
Nu se pune, zarul a căzut de pe masă.
Pe naiba nu se pune!
- Scuze! - Taci, Sam.
Aşa mi-ai ucis mongolii!
- Aşa e. - Bine.
- Regret, Billy!
Bine, bine.
Cum podeaua se consideră tablă de joc...
Billy!
Nu ştii să pierzi!
Ai zis că podeaua se consideră tablă de joc.
Sam, cât e scorul? Cât a dat?
Verifică, Sam.
Unu.
Nasol!
- Regret, Billy. - Nasol.
Cât e celălalt?
Cred că ai emoţii, Billy.
Ai emoţii.
Unu.
Şase!
Şase.
Ar fi bine să nu atace Brazilia data viitoare.
Jack?
Jack, fantoma s-a întors!
Către fortăreaţă.
Acoperă oglinda, înainte să iasă.
Rămâneţi aici.
Nu ne va părăsi niciodată.
Nici măcar mort.
Ai leşinat.
A trebuit să ies ca să te aduc.
Urăsc să trăiesc cu o fantomă.
Din cauza banilor.
Fantoma lui s-a întors fiindcă i-am folosit.
Cum răsare soarele, să-i dai înapoi.
Lasă-l să-i ia în iad.
Hei!
Bună.
Pot să te duc acasă?
Mulţumesc, dle Porter, dar, sincer, nu mă deranjează să iau autobuzul.
"Dl Porter"? Ce s-a întâmplat cu Tom?
Insist.
Voiam să te întreb ceva, Allie.
Copiii Marrowbone...
Cât de bine îi cunoşti?
Suntem prieteni buni. Cred.
Îmi fac griji pentru ei.
Trăiesc izolaţi.
- Se ascund mereu de comunitate. - Nu se ascund.
Allie, fii serioasă.
- Săracul Sam nici nu merge la şcoală. - Locuiesc prea departe.
Şi Sam e şcolit acasă.
Jane îl ajută cu temele şi eu îi verific caietele.
Tot e ceva.
E păcat că trebuie să trăiască aşa din cauza tatălui său.
Cred că Jack ţi-a spus totul despre el.
Ştiu că a fost un om crud.
"Un om crud"?
E puţin spus.
Am încercat să-i ajut.
Măcar am reuşit să le asigur casa înainte să plec, dar totuşi...
Dacă adevărul ar ieşi la iveală, nu ştiu ce viitor ar avea ei.
Şi ştii cum sunt oamenii de aici.
Sam?
Sam!
Sam, unde eşti?
Încă eşti speriat?
Va trebui să ieşi din fortăreaţă la un moment dat.
Mi-e dor de mami.
Şi mie.
Unde e acum?
E într-un loc bun.
Vreau să merg la ea.
Nu-mi place să mă ascund aici şi să fiu singur mereu.
Nu suntem singuri.
O avem pe Allie.
O să-ţi arăt ceva.
Vezi? Uită-te unde indic eu.
Vezi ferma lui Allie?
Da.
După ce ne uităm?
Aşteaptă doar.
Chiar e ea?
Ce spune?
Ne salută.
- Vrei să vorbeşti cu ea? - Ce să spun?
Numele tău?
Ca să ştie că tu vorbeşti astăzi.
Punct, punct.
Punct, linie.
Bună, Sam.
Te întreabă ce faci.
Sunt foarte fericit. Cum spun asta?
Punct, punct.
Punct, linie...
Trebuie să ies din casa asta.
Toţi vrem.
Jack.
Nu mi-ai povestit niciodată despre tatăl tău.
Era un monstru.
A făcut lucruri cumplite.
Din cauza lui am venit aici.
Trebuia să scăpăm de el.
El e tot în Anglia?
E mort acum.
Nu ne mai poate face rău.
Jane?
Sam?
Am ajuns acasă!
Unde ai fost?
Pe afară.
Pe afară?
Dar nimeni nu părăseşte casa, decât dacă e absolut necesar, Jack.
E regula ta, nu a mea.
Îi simt parfumul.
De fiecare dată.
E ciudat.
Ştii ce vreau să spun.
Nu-i poţi cere să fie aici tot timpul.
Se iubesc.
Nu ştie nici cel mai mic lucru despre el, Jane.
- Întreabă de noi? - Desigur. Mereu.
Şi ce-i spui?
Mă gândeam eu.
Vorbeşti prea mult. O să ne bagi în bucluc.
Hopa, cineva e gelos.
Taci, Sam. De ce aş fi gelos?
Fiindcă Jack are o iubită şi tu nu ai.
Nu-mi pasă.
- Ai sărutat-o până acum? - Nu te priveşte.
Dacă vine să locuiască cu noi într-o zi?
Casa noastră ar fi un loc mai bun cu ea aici.
Doar nu vorbeşti serios, Jane.
De ce n-aş putea trăi cu fata pe care o iubesc?
Dar promisiunea noastră?
Nu mai înseamnă nimic pentru tine?
Lucrurile pe care le fac ca să vă ţin în siguranţă...
În siguranţă?
Ţi se pare că suntem în siguranţă?
Noi suntem blocaţi aici, pe când tu ieşi şi faci ce vrei.
Dar n-are nimic, Jack.
- Taci. - Suntem bine.
Poate că ar trebui să vină să locuiască cu tine.
De ce? De ce să tac?
- Taci. - Spune-i de mama.
- Billy! - Spune-i adevărul despre tata.
- De ce nu poţi? - Ieşi!
Ştii că asta e adevărul. De ce nu-i spui adevărul?
Jane, nu mă atinge!
Nu-mi închide uşa în nas!
- Ieşi! - De ce?
- Ieşi! Ieşi! - De ce? Fiindcă vrei să plec?
- Vrei să plec? - Lasă-mă...
Ai nevoie de mine mai mult decât am eu de tine!
Pleacă!
Te simţi mai bine?
Mă doare capul îngrozitor.
Fii blând cu el.
E ca o pasăre în colivie, Jack.
Eu îl am pe Sam.
Tu o ai pe Allie.
El n-are pe nimeni.
Mami.
O să te protejez diseară
Promit că n-o să te scap din ochi
Şi dacă te rătăceşti
Ia-te după vocea mea
Noi doi vom fi...
... ne va aduce împreună
Nimeni nu ne va despărţi
Fantoma.
Mă vei găsi aici
Noi doi vom...
Jack!
Oglinda!
Ce-i?
Sam a fost în camera mamei.
A zis că a văzut ceva acolo.
În oglinda dulapului.
Crede că a văzut fantomă, Jack.
Asta a fost doar o minciună pe care i-am spus-o lui Sam
ca să nu ştie adevărul.
Şi adevărul este că am zidit un om între ziduri
şi l-am lăsat să moară şi să putrezească deasupra capetelor noastre.
Pe propriul nostru tată.
Era un criminal, Jane.
Venise aici să ne ucidă.
Şi noi ce suntem, atunci?
Încă îmi amintesc ţipetele lui.
Acele prime săptămâni.
Părea că nu va mai muri niciodată.
E atât de nebunesc să credem că fantoma lui e încă acolo sus?
Nu ne poate face rău acum. E mort şi nu mai e.
Mai e.
Trebuie să-l înmormântăm cum se cuvine.
Nu ne întoarcem în acel loc.
Aţi înţeles?
Niciodată.
Nu putem trăi într-un mormânt.
O, Allie!
Bună.
- Deja împachetezi? - Da.
De fapt, putem vorbi o clipă?
- Desigur. - Grozav.
Mulţumesc.
Îmi cer scuze pentru dezordine.
N-are nimic.
Deci?
E ceva ce...
Poftim.
Ce e?
Deschide-l.
Tom, eu...
Vrei să fii invitata mea?
Sunt atâtea locuri frumoase pe care aş vrea să ţi le arăt.
Tom, eu...
Chiar îmi doresc să nu fi făcut asta.
Mă grăbesc, nu-i aşa?
Nu, dar...
Nu e vorba de asta, doar că...
Sunt prea bătrân?
Ştii că tata e cu 15 ani mai mare decât mama?
- Şi au o căsnicie fericită de 40 de ani. - Tom, te rog. Opreşte-te.
Nu m-am gândit niciodată la tine în felul ăsta.
Îmi pare rău.
E vorba de Jack, nu?
- Nu cred că te priveşte pe tine asta. - Nu ştii nici cel mai mic lucru despre el.
N-ai idee...
În ce te bagi.
Încerc doar să te protejez.
Te pot scoate din locul ăsta, unde nu ai ce căuta.
Gândeşte-te la asta.
Scoundrel?
Pe unde ai umblat?
Ai face bine să nu mă muşti, altfel te gătesc la prânz.
Ieşi de acolo.
Nu-ţi fie frică.
Thomas D. Porter.
Dle Porter, sunt Sam Gouldman.
Dle Gouldman!
Ce plăcere să vă aud. De fapt, tocmai terminam de...
Tocmai am ieşit dintr-o şedinţă şi după nişte dezbateri,
s-au luat decizii importante cu privire la viitorul firmei.
Vă ascult.
A venit momentul să creştem.
În locul slujbei despre care am discutat,
am hotărât să-ţi oferim şansa de a deveni partener în firma noastră.
Cum ţi se pare?
Sunt onorat, dle.
Dar, ca să mă asigur că am înţeles...
Îţi oferim oportunitatea grozavă de a cumpăra 10% din acţiunile noastre.
Mai eşti?
Şi cam despre ce sumă vorbim?
Puţin peste 5,000 $.
Presupun că nu va fi o problemă.
Nu, dle Porter?
Da.
Dar oferta slujbei e încă pe masă, dacă aş vrea doar să...
Cred că m-am făcut înţeles.
În momentul de faţă avem nevoie de un partener, nu de un angajat.
Porter?
Va trebui să mă gândesc.
Nu te gândi prea mult.
Dacă nu eşti interesat, trebuie să trecem la următorul candidat.
Sunt sigur că înţelegi.
Te sun luni.
Mulţumesc, dle Gouldman. Mulţumesc.
Nu! Nu! Nu!
Billy?
Jane?
Cum se simte maică-ta astăzi?
Se pare că avem o problemă, Jack.
Nu pot fi complice la o plastografie.
Te rog.
Eu doar încerc să am grijă de familia mea.
M-ai minţit.
Ai încercat să mă înşeli şi, făcând asta,
m-ai făcut complice la şarada ta.
Mi se pare corect să-mi oferi o compensaţie.
Nu avem nimic!
Aveţi 10,000 de lire şi mi le veţi da mie,
ca să ies din bălegarul ăsta şi să port pantofi adevăraţi iar.
Presupun că vei discuta asta cu fraţii tăi.
Revin mâine.
Ce vom face?
Am aruncat banii pe horn.
Nu avem cum să-i recuperăm acum.
S-a terminat.
Billy, dă-mi...
Dă-mi aia!
- Ţine asta. - Bine, bine.
- Billy. - Ce-i?
Ce ai făcut?
N-ai îndrăznit să dărâmi peretele.
Aşa că am găsit o altă intrare în mansardă.
Cineva trebuia să încerce să recupereze banii.
Ţi-am spus să nu intri acolo!
A supravieţuit, Jack.
S-a hrănit.
L-am văzut cu ochii mei.
- Ne va ucide pe toţi. - L-am văzut.
Locul e plin de oase de animale!
Porumbei, ratoni, şobolani.
Nici nu-ţi poţi imagine în ce hal pute acolo.
Şi a găsit o cale de a aduna apa de ploaie.
E ploaia.
- E viu... Iarăşi. - A fost viu în tot acest timp.
Ieşi. Ieşi.
- Trebuie să plece. - Te rog, încetează.
Nu! Să înceteze?
Mă ascultă cineva? E încă în viaţă!
Şi aşteaptă să facă mai mult rău!
Am terminat-o cu ticălosul ăla!
Ştiţi că o voi face eu.
Voi urca acolo şi îi voi pune capăt. Jur!
Mă ascultaţi?!
Jack!
Jack.
Calmează-te, Jack.
Jack!
Trebuie să-i spunem lui Allie.
Doar ea îl poate ajuta.
Nu. Se va speria.
Nu va vrea să-l mai vadă.
Îl iubeşte, Billy.
Singurul lucru care contează acum e Jack.
Trebuie să-i spunem adevărul lui Allie.
POVESTEA NOASTRĂ
La sfârşitul acelei zile memorabile, Allie era deja una de-a noastră.
Bună ziua?
E cineva acasă?
Am venit după banii mei!
E cineva?
Mama a murit. Ne-am pecetluit promisiunea.
Ne vom ascunde de lume până va face 21 de ani.
Soarele a răsărit şi se anunţă o zi frumoasă.
Poate mergem la pescuit. Ne va prinde bine.
Ziua în care l-am închis pe tata era o zi ca oricare alta.
Nimic nu ne putea avertiza că ne-a găsit în sfârşit.
Jack!
Sam!
Ia-l pe Sam.
Nu! Stai!
- Lasă-mă să vin cu tine. - Nu, stai cu Jane şi Sam.
Nu! Jack!
- Jack! - Jack?
Veţi fi în siguranţă aici.
Hei, Jack!
- Jack! - Mă ocup eu de el.
Jack! Nu, Jack!
O am!
Sunt chiar aici!
Asta e între noi doi!
Nu te apropia de casă şi ţi-o dau înapoi!
Numai eu am făcut-o.
Eu te-am turnat.
Eu ţi-am luat banii.
Ei n-au fost implicaţi.
Ia banii
şi lasă-ne în pace.
Jack?
Omoară-l, Billy.
Vin!
Sam!
Sam, vin!
Jane.
Jane! Billy, Sam!
Sam!
Deschide uşa, Jack.
Dacă îndrăzneşti.
Ce ai făcut?!
Jane, Billy, Sam!
Sam!
Te rog, Jane, Billy!
Jack a urcat în mansardă într-o ultimă încercare de a-i găsi,
dar când a ajuns la uşă, era o linişte totală. Era prea târziu.
Îmi pare rău că n-am putut să vă protejez.
Dar o să-mi ţin promisiunea.
O să te protejez diseară
Promit că nu te scap din ochi
Şi dacă te rătăceşti
Ia-te după vocea mea
Noi doi vom fi împreună
Vom construi o fortăreaţă
Unde vom fi în siguranţă
Răul nu va exista
Jane.
Sam.
Dacă rămâi lângă mine
Jack!
Nu vor fi amintiri.
Totul începe aici.
Povestea noastră începe aici.
Când trecem linia,
trecutul rămâne în urmă.
A bătut în uşă ore întregi.
Dar nu avea cum să iasă.
Jack a zidit uşa.
Billy a închis hornul.
Şi am aşteptat zile întregi.
Până ce zgomotele s-au potolit.
Jack?
Tom?
Ai auzit asta?
E cineva afară.
Eu sunt la comandă când Jack e plecat.
Nu poţi.
Fă linişte.
E bine.
Sam, nu te teme.
Ţine-mă de mână.
Trebuie să stăm împreună, pentru Jack.
Nimic.
Nimeni.
Niciodată.
Suntem unul.
Mai am un glonţ. Pot urca acolo!
Pot încheia asta.
Billy, nu putem.
Încearcă să ne ţină aici. Nu mă lasă să mă mişc.
Nu te mai opune.
Jack.
Jack doarme. Îl doare capul.
Jack a încercat să se sinucidă.
De aceea ne-am întors.
Te rog, Allie.
Avem nevoie să ai grijă de Jack.
Jane?
Iartă-mă.
Ce?
Tu.
Nu poţi fi aici.
Vor pleca dacă rămâi.
Te rog, lasă-ne în pace.
Jack, sângerezi.
- Jane. - Lasă-mă să mă uit.
Sam.
Billy.
Lasă-mă să mă uit, Jack. Stai.
Ştiu totul.
Jack.
- Jack, uită-te la mine. - Unde sunt ei?
- Sam. - Jack.
- Sam! - Jack.
- Jane! Jane! - Jack.
Jack, uită-te la mine. Încetează!
- Jane. - Opreşte-te.
Te rog. Vor pleca dacă rămâi.
Nu i-am putut proteja.
Nu.
Lasă-ne în pace!
Te rog, lasă-ne singuri.
Lasă-ne singuri.
Pleacă!
- Pleacă! - Nu.
Pleacă!
Tom?
Tom!
Tom, lasă-mă să văd. Bine?
Jack!
Tom, cine ţi-a făcut asta?
Jack, ajută-mă!
Jack!
Jack.
De ce te ascunzi?
Crezi că mă poţi speria?
Să nu crezi o secundă ca va fi aşa uşor.
Arată-te!
Nu sunt singură.
Îi auzi în interiorul acestor pereţi, dar ştii ceva? Şi eu îi aud.
Ai crezut că le poţi stinge lumina cum ai stinge o lumânare, dar nu poţi.
Allie.
Nu ai această putere.
Tu eşti cel mort.
Jane.
Sam, Billy! Ştiu că mă auziţi!
Ştiu că sunteţi acolo.
Billy, ieşi de acolo!
Billy!
Jack, lasă-mă să fac asta.
Nu!
Pleacă de lângă ea!
Nu ai ce căuta aici.
Asta e casa noastră.
Ceea ce-mi spui sunt veşti foarte bune.
12 săptămâni în care Jack n-a avut episoade de personalitate multiplă.
Jane, Billy şi Sam au adormit în sfârşit în mintea lui Jack.
Dar o asemenea traumă
poate avea consecinţe imprevizibile asupra minţii lui,
deci trebuie să fim vigilenţi.
Ştiu că am mai discutat asta.
Dar eşti o tânără sănătoasă, cu un viitor luminos în faţă.
Nu înţeleg de ce alegi să trăieşti într-o casă
care va purta întotdeauna amintirea groaznicului eveniment.
Va fi trist.
Jack?
Va fi singuratic.
E un om bolnav psihic care nu va putea niciodată să aibă grijă de tine.
Jack?
N-ai de ce să porţi această povară pentru tot restul vieţii tale.
Dragostea nu poate creşte într-o minte bolnavă.
Şi nu vei avea niciodată o familie adevărată
dacă alegi să trăieşti cu Jack.
Îţi mulţumesc pentru grijă, dle doctor.
Te rog, asigură-te că îşi ia medicamentele.
Doar aşa îi putem ţine departe de el pe Jane, Billy şi Sam.
Ai ajuns acasă.
Hai, ridică-te.
N-am apucat să sărbătorim ziua ta.
Nu-i incredibil?
După atâta timp, a rămas intactă.
O să aştept înăuntru până se întorc ei.
Subtitrarea: bucyfall -Subtitrari-noi Team