Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Nu-i suflet mai norocos ca cel de hornar
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
O să ai noroc în viaţă când dă mâna cu tine
Hei hornar, hornar, hornar, horn...
Prea bine, conaşi şi coniţe, poezii comice potrivite pentru ocazie,
gândite şi puse cap la cap în faţa ochilor dvs.
În regulă, să-i dăm drumul.
E loc destul pentru toată lumea Poftiţi degrabă
Domnul ofiţer e foarte ager. Ei, cum sună asta?
Bună, dră Lark, am una pentru tine
Drei Lark îi plac ieşirile în parc cu Andrew.
Bună, Andrew.
Oh, dnă Cory, una pentru dumneata
Fetele tale erau mult sub înălţimea ta,
dar au crescut.
Dragă dră Persimmon...
Da?
Vântul dinspre răsărit
Ploaia se apropie
Parcă se pregăteşte ceva Să înceapă
Nu sunt foarte sigur Ce va fi să fie
Dar presimt că ce se va întâmpla
S-a mai întâmplat şi înainte
Îmi pare rău. Unde rămăsesem?
Vă mulţumesc tuturor pentru sprijinul dvs generos.
Dră Lark, mulţumesc.
Măi să fie.
Fii binecuvântat, conaşule. Eşti generozitatea în carne şi oase.
Pentru mata' e pe gratis.
Ei, voi eraţi. Bună.
Numărul 17, Aleea Cireşului, zici?
Foarte bine. Haideţi cu mine.
Asta de aici e aleea Cireşului.
Un colţişor frumos, aţi putea spune.
Numărul 17 e un pic mai jos.
ALEEA CIREŞULUI
Acest edificiu impozant care-ţi iese-n cale primul
este locuinţa amiralului Boom, a fost în Marina Majestăţii sale.
Îşi ţine casa lună,
în perfectă ordine ca pe vapor.
- E gata salva de ora exactă? - Gata, domnule.
- Trei minute şi şase secunde. - 'nţeles, domnule.
E renumit pentru punctualitatea sa.
Lumea îşi fixează ceasurile după Greenwich.
Dar Greenwich îşi fixează ceasul după Amiralul Boom, se spune.
Ce se-aude, amirale?
Bună ziua, tinere. Încotro ai pornit-o?
Numărul 17. Am pe cineva cu mine, cu treburi acolo.
- Scrie în jurnal. - 'nţeles, domnule.
Îţi dau un sfat, tinere:
La numărul 17 e alertă de furtună.
Se-adună nori negri acolo.
Mulţumesc, domnule. O să fiu cu ochii în patru.
Am ajuns. Aleea Cireşului, numărul 17.
Reşedinţa stimabilului George Banks.
Dar ce se aude? Amiralul are dreptate.
Nori negri de furtună la numărul 17, fără îndoială.
- Dă-i pace! - Gura!
Îţi arăt eu. Nu încerca să opreşti creatura aceea blestemată!
Las-o să plece, mai bine! Nu mi-a plăcut de când a pus piciorul aici.
Şi cine rămâne cu copiii, fără guvernantă? Cine să fie, eu!
Ea cu aerele ei! Cu faţa aia opreşte un şlep de cărbuni.
Aşa este! N-aş mai sta în casa asta o clipită,
nici pentru toate bijuteriile creştinătăţii.
- Nu, nu, Katie Nanna, nu pleca! - Pleacă de lângă uşă, fetiţo!
Ce-i spun stăpânului despre copii?
Asta nu mă priveşte.
Bestiile alea au fugit de mine pentru ultima oară.
Trebuie să fie undeva. Te-ai uitat pe la zoo, în parc?
Ştii cum sunt Jane şi Michael.
Nu cumva o fi pus leul laba pe ei, nu?
Ştii cât de mult le place cuşca.
Am spus ce am avut de spus. În casa asta am terminat-o.
Adio şi n-am cuvinte! Să nu te împiedici când ieşi, drăguţă!
Hai, hai, Katie Nanna!
Dna Banks! S-a întors acasă!
Fiicele noastre ne vor adora Şi în cor noi vom cânta
Bravo ţie, soră Sufragetă Bună seara, Katie Nanna, Ellen.
Am avut o întrevedere glorioasă! Dna Whitbourne-Allen s-a legat cu lanţul
de caleaşca prim-ministrului. Trebuia să fi fost acolo.
- Aş vrea să discutăm puţin. - Dna Ainslie a fost dusă la închisoare
cântând şi împrăştiind manifeste!
Mă bucur că ai venit, doamnă. Am făcut tot ce am putut...
Mulţumesc, Katie Nanna. Am ştiut eu că eşti ca şi noi.
E limpede, suntem soldaţi în fustă
Într-o cruciadă neînfricată pentru voturile femeilor
Deşi adorăm bărbaţii separat
Suntem de acord că în grup sunt destul de stupizi
- Dnă Banks... - Rupeţi lanţurile trecutului
Umăr la umăr să pornim la luptă
Fiicele fiicelor noastre ne vor adora
Şi în slăvi ne vor ridica
Bravo ţie, soră Sufragetă
Chiar şi aşa, nu vreau să jignesc, dar eu...
Din Kensington şi până-n Billingsgate Răsună voci frământate
Pretutindeni Femeile se ridică
Egalitate politică şi aceleaşi drepturi cu bărbaţii
Curaj, vă spun, căci dna Pankhurst a fost iar pusă-n lanţuri
Ajunge cu umilinţele şi asuprirea
Ne vom bate pentru drepturile noastre cu tărie
Teamă să nu vă fie
Aş vrea să stăm de vorbă, dnă Banks.
- Rupeţi lanţurile trecutului - Dnă Banks!
Umăr la umăr să pornim la luptă
Fiicele fiicelor noastre ne vor adora
Şi în slăvi ne vor ridica
- Bravo - Dnă Banks.
- Bravo, soră Suf... - Dnă Banks!
Ce este, Katie Nanna?
Dnă Banks, am ceva să-ţi spun.
Unde sunt copiii?
Copiii, doamnă, vă spun deschis, nu sunt aici. Au dispărut din nou.
Katie Nanna, e foarte neglijent din partea ta.
- A treia oară săptămâna aceasta? - A patra, doamnă.
Şi eu una m-am săturat până-n gât.
- Nu vorbesc de rău... - Când crezi că se întorc acasă?
Nu ştiu. Dacă eşti bună să-mi calculezi leafa, o să...
Vai mie, Katie Nanna, nu cumva pleci? Ce va spune dl Banks?
Oricum se va supăra când vine acasă şi copiii nu sunt aici.
Ascunde astea. Ştii bine, cauza noastră îl înfurie pe dl Banks.
Da, doamnă.
Katie Nanna, te implor. Te rog să te răzgândeşti.
Gândeşte-te la copii. Gândeşte-te la dl Banks.
Tocmai începea să se obişnuiască cu tine.
La posturi, toată lumea.
Patru, trei, doi, unu, foc!
- Katie Nanna, te implor... - Leafa mea, dacă eşti bună.
- Puţin cam devreme azi, amirale? - Aiurea. Exact la timp, ca de obicei.
Cum merge lumea finanţei?
Mai bine ca niciodată. Banii sunt buni, creditarea e sus, tot mai sus,
iar lira sterlină e admirată de o lume întreagă.
- Bravo. - Cum arată lucrurile de unde eşti tu?
Aşa şi aşa. Vântul se înteţeşte, presiunea e în scădere.
- Nu-mi place cum arată. - Bine, bine, bine.
Banks, vezi să nu dai de un front atmosferic cu turbulenţe.
Banks! Mă auzi?
Bună, Katie Nanna. Trebuie să fie grea. Dă-mi voie.
Ce pălărie frumoasă.
Simt cum mă cuprinde profunda satisfacţie
Aidoma unui rege pe armăsarul lui cel falnic
Mulţumesc.
Când mă întorc după o zi de muncă acasă, la soţia mea
Ce viaţă frumoasă am eu
- E vorba de copii. - Da, da.
În casa mea totul e cronometrat
La 6:01 trec pragul uşii
Papucii de casă, un sherry şi pipa apar la 6:02
Duc o viaţă atent cronometrată
- George, au dispărut. - Splendid, splendid.
E minunat să fii englez în 1910
Pe tron e regele Edward E epoca bărbaţilor
Sunt stăpânul castelului meu Suveranul, seniorul
Îmi tratez supuşii Servitorii, copiii, soţia
Cu o mână fermă, dar atentă Căci noblesse oblige
E 6:03 şi moştenitorii domeniului meu
Sunt spălaţi, scrobiţi şi bine îndopaţi
Şi eu îi bat uşor pe creştet şi la culcare îi trimit
Binecuvântată e viaţa ce o duc
- Winifred, unde sunt copiii? - Nu sunt aici, dragul meu.
Poftim? Sigur că sunt aici! Unde altundeva să fie?
- Nu ştiu, George. - Nu ştii?
Au dispărut. Katie Nanna a căutat peste tot.
Prea bine. Mă voi ocupa de asta numaidecât.
Fă-mi legătura la poliţie. Repede, te rog.
Nu cred că ar trebui să deranjăm poliţia. Adevărul este...
Să nu ne complicăm cu adevăruri.
Un lucru e foarte limpede! Katie Nanna nu şi-a făcut datoria.
A dezamăgit familia. O voi pune la punct...
- Ne-a părăsit, aşa e? - Da, dragule. Adineaori.
Cum? Da. La telefon George Banks.
Da. Aleea Cireşului 17. E o chestiune oarecum urgentă.
Vă rog să trimiteţi numaidecât un poliţist.
George, poliţistul e aici!
Cum? Vai, câtă promptitudine. Un serviciu minunat.
Mulţumesc foarte mult. Noapte bună.
- Intră, dle ofiţer. Intră. - Mulţumesc, dle.
În patrula mea, de partea cealaltă a parcului,
am găsit nişte articole de valoare pierdute. Ale dumitale, cred.
- Articole de valoare? - Hai, intraţi. Intraţi.
- Jane! Michael! - Winifred, te rog să nu te emoţionezi.
N-aş fi prea dur cu ei, dle. Au mers mult pe jos, sunt istoviţi.
Copii, veniţi aici numaidecât.
- Ei bine? - Ne pare rău că am pierdut-o pe Katie.
- Ştii, bătea tare vântul... - Şi zmeul a fost prea tare pentru noi.
Într-un fel, zmeul e cel care a fugit, nu copiii.
Mulţumesc, dle ofiţer. Cred că mă descurc.
De fapt, nu era un zmeu prea bun. L-am făcut noi singuri.
Poate dacă ne ajuţi tu să facem unul...
Asta e. Zmeiele sunt jucăuşe. Chiar săptămâna trecută cu ai mei...
Îţi sunt recunoscător că mi-ai înapoiat copiii.
Sunt sigur că dacă te duci la bucătărie, Bucătăreasa îţi găseşte ceva.
Mulţumesc, dle. Mă voi întoarce la datorie.
Mulţumesc, dle ofiţer.
Noapte bună, dră. Noapte bună, dnă. Domnule.
"Bucătăreasa îţi găseşte ceva..."
Îmi pare foarte rău, George. Bănuiesc că vrei să discutăm despre asta.
Într-adevăr, aşa este!
- Ellen, du-i sus pe Jane şi Michael. - Da, domnule.
Am ştiut eu. Cine plăteşte oalele sparte în cele din urmă?
Eu, cine să fie?
Ei nu vor o fată cinstită şi harnică.
Ei vor un paznic de zoo.
Îmi pare rău, dragule, dar când am ales-o pe Katie Nanna
m-am gândit că va fi fermă cu copiii. Părea solemnă şi încruntată.
Winifred, nu confunda eficienţa cu durerea de ficat.
O să fiu mai bună data viitoare.
Data viitoare? Ai angajat şase guvernante în patru luni!
- Şi toate au fost un dezastru total. - Sunt de acord.
Alegerea guvernantei e o sarcină importantă şi delicată.
Necesită discernământ, o judecată echilibrată şi intuiţie.
În condiţiile date, ar putea fi potrivit
să mă ocup eu de selectarea următoarei persoane.
Faci tu asta, George?
Găseşti o guvernantă ca lumea dacă procedezi ca lumea.
Voi da un anunţ la The Times. Scrie, te rog.
- Da, fireşte, dragule. - Se caută. Nu, angajăm.
Guvernantă: fermă, respectabilă, cu capul pe umeri.
O guvernantă englezoaică trebuie să fie un general
În mâinile ei este viitorul ei imperiu
Deci persoana de care avem nevoie să ne educe moştenitorii
E o guvernantă care ştie să comande
- Ai notat? - Da. Fiecare cuvinţel.
O bancă englezească e condusă cu precizie
Un cămin englezesc are nevoie de acelaşi lucru
Se lucrează cu tradiţie, disciplină şi reguli
Fără ele: dezordine, catastrofă, anarhie
Pe scurt, te-alegi cu o mare harababură
Splendid, George! Plin de inspiraţie. The Times se vor bucura peste poate.
- Tată? - Da?
Am discutat totul şi ne pare rău pentru ce am făcut astăzi.
- Aşa sper şi eu. - A fost greşit să fugim de Katie Nanna.
Aşa este.
Vrem să ne înţelegem cu noua guvernantă.
Foarte frumos. M-aţi putea ajuta în această chestiune.
Ne-am gândit noi. De aceea am scris acest anunţ.
- Anunţ? - Pentru noua guvernantă.
- Aţi scris un anunţ... - Cred că ar trebui să ascultăm.
- Ai spus că vrei ajutorul nostru. - Dar, dar... Of, prea bine.
"Căutăm: o guvernantă pentru doi copii adorabili."
Adorabili. Asta e discutabil, trebuie să spun.
Dacă vrei această poziţie
Trebuie să fii veselă din fire
- Jane, eu nu... - Roşie în obraji şi fără negi
- Eu am adăugat partea asta. - Să joci tot felul de jocuri
Să fii bună Să fii spirituală
Foarte dulce şi destul de arătoasă
- Asta e chiar cul... - Te rog!
Să ne scoţi la plimbare Să ne dai bomboane
Să ne cânţi, să ne-aduci dulciuri
Să nu fii niciodată supărată sau nemiloasă
Să nu ne dai niciodată ulei de ricin sau terci
Ca pe-un fiu şi fiică tu să ne iubeşti
Şi să nu miroşi niciodată a zeamă de orz
Şi pe asta tot eu am pus-o.
Dacă nu ne dojeneşti şi nu ne domini
Nu-ţi vom da niciodată pricină să ne urăşti
Nu-ţi vom ascunde ochelarii ca să nu poţi vedea
Nu-ţi vom pune broaşte-n pat sau piper în ceai
Grăbeşte-te, doică
Cu multe mulţumiri sincere,
Jane şi Michael Banks
Mulţumesc. Foarte interesant. Ajunge cu aiurelile astea.
Vă rog să vă întoarceţi în camera voastră.
Încercau doar să ajute. Sunt copii.
Ştiu că sunt copii.
Mă bucur că m-am decis să mă implic personal.
"Să ne jucăm, să cântăm, să ne dai bomboane." Ridicol.
N-am nicio îndoială. Acum e timpul să acţionăm.
Fă-mi legătura cu The Times, te rog. Nu, nu ştiu numărul.
George, eşti aşa de eficace.
The Times? George Banks la telefon. Aleea Cireşului numărul 17.
Vreau să dau un anunţ în ziarul vostru.
- E gata salva de ora exactă? - Gata, domnule.
Aştept raportul, dle Binnacle.
Direcţia vântului s-a schimbat. Se pare că vine dintr-o nouă direcţie.
Aşa este.
- Domnule? - Ce este?
Se petrece ceva spre provă.
Ce echipaj cumplit, trebuie să spun!
Vai mie! Guvernantele stau la coadă afară, dle. Să le poftesc?
Ellen, am spus la 8:00 şi va fi la ora 8:00 negreşit.
Vezi? Mai sunt douăsprezece secunde.
- Zece, nouă, opt... - La posturi!
Şapte, şase, cinci, patru,
trei, doi, unu!
Ellen, acum e ora 8:00.
Da, domnule.
Ţi-am spus-o în repetate rânduri, nu-mi place să mă pripesc.
Nu înţeleg. Nu sunt defel ce am cerut noi în anunţ.
Michael, priveşte!
- Poate e o vrăjitoare. - Nici vorbă. Vrăjitoarele au măturoaie.
Ea este. Persoana. Ca răspuns la anunţul nostru.
Roşie în obraji şi tot restul.
Ellen, poţi să le deschizi, una câte una.
Da, domnule.
- Puteţi intra, una câte una. - Mulţumesc.
Tu eşti tatăl lui Jane şi Michael Banks, aşa este?
Am spus, tu eşti tatăl lui Jane şi Michael Banks?
Păi, da, desigur. Adică...
Ai adus recomandările. Pot să le văd?
Mă ambiţionez să nu dau recomandări. Mi se pare o idee foarte învechită.
Chiar aşa? Mai vedem noi.
Bun, calificările.
Cerinţa unu: "o fire veselă." Nu sunt supărată niciodată.
Cerinţa a doua: "Roşie în obraji."
Evident.
Cerinţa a treia "Să joc tot felul de jocuri."
Copiii vor îndrăgi jocurile mele.
Îmi dai voie? Hârtia asta, de unde o ai? Credeam că am rupt-o.
Îmi permiţi? Cerinţa a patra: "Trebuie să fii bună."
Sunt bună, dar foarte fermă.
- Ai pierdut ceva? - Da.
Hârtia aceea, am crezut că am...
- Tu eşti George Banks, nu? - Poftim?
Şi ai dat anunţ pentru o guvernantă, nu?
- George Banks. - Prea bine.
Am rupt-o, am întors-o, am rupt-o din nou şi am aruncat-o aici. Da.
- Nu te supăra, eşti bolnav? - Sper că nu.
În legătură cu salariul. Aici e pomenit foarte vag.
Foarte vag.
- Trebuie să fim foarte clari. - Trebuie.
- Vreau liber o zi de marţi din două. - O zi de marţi...
Dacă mă gândesc mai bine, o perioadă de probă ar fi indicată.
Îţi dau o săptămână. Până atunci voi şti.
Acum mă duc să văd copiii. Mulţumesc.
Închide gura, Michael. Nu suntem peşti.
Nu vă mai zgâiţi aşa. Daţi-i drumul.
Un' doi!
George? Ce faci acolo? Credeam că intervievezi guvernante.
- Aşa am făcut! - Adică ai ales deja una?
- Da, gata. - Ei bine, unde e?
Poftim? În camera copiilor. Am trimis-o la muncă direct.
Ce deştept eşti! Eu aş fi tărăgănat toată afacerea.
Spune-mi, este aşa cum ne-am dorit?
Păi, s-a întâmplat foarte repede. Adică, eu...
Va fi fermă? Va da comenzi?
Ne va modela moştenitorii?
Ştii ceva, Winifred, cred că da.
Cred că da.
În cazul ăsta, spune-i lui Ellen să le dea drumul celorlalte.
Celelalte? Oh, da.
- Ellen? - Da, dle?
Spune-le celorlalte candidate că pot pleca. Postul a fost ocupat.
- Celelalte, dle? - Da, celelalte.
De câte guvernante crede că avem nevoie în casa asta?
Postul a fost ocupat.
Mă tem că e cam dezordine în cameră.
Seamănă cu o vizuină de urs, nu?
- Ce geantă interesantă. - Covor.
- Adică duci covoare cu ea? - Nu. E făcută din unul.
Asta e camera ta, ai o vedere frumoasă spre parc.
Nu e chiar ca la Palatul Buckingham.
Dar e curată.
Da, cred că va fi numai bună. Cu mici retuşuri pe ici, pe colo.
S-o luăm cu începutul.
Totdeauna am spus că o pălărie trebuie să stea pe un cuier.
Asta în niciun caz nu e bună.
Prefer să-mi văd toată faţa în acelaşi timp.
Dar nu era nimic în ea.
Niciodată nu judecaţi lucrurile după aparenţe.
Chiar şi genţile de mochetă. Eu sigur n-o fac.
Un lucru frumos aduce bucurie întotdeauna.
Poate ceva mai multă lumină.
Să fim cu ochii pe ea. Umblă cu şmecherii.
- E minunată. - Mult mai bine.
Ei, ia să vedem.
Ciudat. Întotdeauna îl am la mine. Trebuie să fie undeva aici.
- Ce? - Metrul meu.
- La ce-ţi trebuie? - Vreau să vă măsor.
E cât se poate de ciudat. Ştiu că e aici undeva.
Aici era.
Bun. Haideţi. Repede.
Capul sus, Michael. Sus umerii.
Exact cum am crezut. Foarte încăpăţânat şi suspicios.
- Nu e aşa. - Uită-te şi tu.
FOARTE ÎNCĂPĂŢÂNAT ŞI SUSPICIOS
- "Foarte încăpăţânat şi susp..." - Suspicios.
Acum tu, Jane.
Îţi place să chicoteşti. Nu pui lucrurile la loc.
Dar tu?
Foarte bine. Ţine asta.
MARY POPPINS PERFECTĂ ÎN TOT CE FACE
Cum mă aşteptam "Mary Poppins. Perfectă în tot ce face."
Mary Poppins? Aşa te cheamă? Ce frumos.
Mulţumesc. Întotdeauna mi-a plăcut.
- Să ne vedem de treabă? - Ce anume?
În anunţ n-aţi cerut să vă jucaţi jocuri?
- Oh, ba da! - Foarte bine.
Primul joc este: Un lucru început e pe jumătate terminat.
Nu-mi place cum sună.
I se mai spune şi: Hai să facem ordine în cameră.
Ţi-am spus eu că umblă cu şmecherii.
- Să începem? - E un joc, nu-i aşa, Mary Poppins?
Păi, depinde de punctul tău de vedere.
Vezi tu, în orice treabă de făcut există o părticică de distracţie.
Găseşti distracţia şi pac! Treaba e o joacă.
Şi fiecare treabă pe care o faci devine o nimica toată
O năzbâtie, o petrecere
E clar ca lumina zilei
Că o linguriţă de zahăr
Te-ajută să înghiţi medicamentul
Să-nghiţi medicamentul Să-nghiţi medicamentul
O linguriţă de zahăr Te-ajută să-nghiţi medicamentul
Într-un fel cât se poate de plăcut
Un măcăleandru care-şi pregăteşte cuibul are puţin timp de odihnă
Când zboară de colo colo să strângă paie şi crenguţe
E foarte pornit în ceea ce face şi ciripeşte într-una voios
Ştie un cântec care-l va ajuta să facă treaba
Căci o linguriţă de zahăr te-ajută să-nghiţi medicamentul
Să-nghiţi medicamentul Să-nghiţi medicamentul
Doar o linguriţă de zahăr te-ajută să-nghiţi medicamentul
Într-un fel cât se poate de plăcut
Albinele care aduc nectarul de la flori şi pân' la fagure
Nu obosesc o clipă de-atâta bâzâială
Pentru că iau un strop din fiecare floare pe care-o vizitează
- Şi astfel... - Şi astfel...
- Descoperă... - Descoperă...
Că treaba lor nu e o povară
Neobrăzată.
Să nu dureze toată ziua.
Dă-mi drumul! Dă-mi drumul!
Dă-mi drumul!
Asta a fost foarte...
Mulţumesc, acum...
Când aţi terminat!
Mulţumesc.
E de ajuns. Pălăriile şi hainele, vă rog.
E timpul să ieşim la plimbare în parc.
Nu vreau la plimbare. Vreau să mai fac ordine în cameră.
E de ajuns. Haideţi.
Ia să vă văd. Nu sunteţi aşa arătoşi pe cât aş fi vrut.
Dar mai e timp. Mai e timp.
Un' doi! Şi am pornit.
O linguriţă de zahăr te-ajută să-nghiţi medicamentul
Să-nghiţi medicamentul Să-nghiţi medicamentul
O linguriţă de zahăr te-ajută să-nghiţi medicamentul
Într-un fel cât se poate de plăcut
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Eu fac ce-mi place Şi-mi place
Ce fac
Bun găsit, iubitori de artă.
Azi desenez cu cretă pe trotuar şi după cum vedeţi
Asta e o artă
Dintre cele mai alese
Şi toate sunt operele mele din mintea mea culese
Ei da, nu e chiar Academia Regală.
Dar mai bune ca un deget în ochi, nu?
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Desenez ce-mi place şi-mi place ce desenez
LA MALUL MĂRII
Nu vă cer remuneraţie
Dar şapca mea n-ar zice nu la un bănuţ sau doi
TOATE CONTRIBUŢIILE SUNT BINEVENITE
Stai! Nu te mişca.
Nu mişca niciun muşchi.
Stai pe loc.
Recunosc silueta asta dintr-o mie. Mary Poppins!
Mă bucur să te revăd, Bert. Bănuiesc că-i ştii pe Jane şi Michael.
I-am mai văzut prin zonă. Data trecută fugeaţi după un zmeu, nu?
Mary Poppins ne duce în parc.
În parc? Nu Mary Poppins, dacă o cunosc bine.
Alte guvernante duc copiii în parc.
Când sunteţi cu Mary Poppins,
sunteţi în locuri unde nici n-aţi visat să fiţi.
Şi cât ai pocni din degete se-ntâmplă lucruri neobişnuite.
Nu am nicio idee despre ce vorbeşti.
Nu e treaba mea s-o spun, dar probabil că se gândeşte
la o vacanţă frumoasă cine ştie unde.
Uite, nu m-ar mira ceva de genul ăsta.
CU BARCA PE TAMISA
Cu barca pe Tamisa. Totdeauna o idee bună de plimbare. Pornim.
Circul. Ce ziceţi de un spectacol de circ minunat? Tigri şi lei.
Artişti care înfruntă moartea în faţa voastră cu măiestrie şi pricepere.
LA CIRC
Oh, acesta e frumos. Dacă se poate, aş prefera să mergem acolo.
E frumos, nu? Un peisaj tipic englezesc de provincie
realizat de o mână sinceră şi iubitoare.
Nu se vede aici, dar e un iarmaroc
pe drumul ăla, dincolo de deal.
Eu nu văd niciun drum.
Poftim? Nu e drum?
Trebuie doar puţin aici...
... şi încă puţin aici.
Aşa. Un drum de ţară numai bun de drumeţie şi aventuri pe cinste.
Putem să mergem, Mary Poppins, te rog? Te rog?
Ce loc minunat. Nu ţi se pare minunat, Mary Poppins?
Acum e momentul, Mary Poppins. Nu se uită nimeni.
Te rog, Mary Poppins. Te rog!
Nu intenţionez să mă dau în spectacol, mulţumesc.
Bine, atunci o fac eu.
- Ce faci tu? - Puţină magie.
- Puţină magie? - E uşor.
Ia să vedem... Îţi pui în minte.
Faci cu ochiul.
Faci de două ori cu ochiul.
Închizi ochii şi sari.
Trebuie să se întâmple ceva?
Bert, ce aiureli nemaipomenite!
De ce complici lucruri care sunt altminteri foarte simple.
Dă-mi mâna. Nu sta strâmb.
Unu, doi...
Mary Poppins, eşti foarte frumoasă.
- Chiar crezi asta? - Îţi jur că da.
- Ca în ziua când te-am cunoscut. - Şi tu arăţi bine, Bert.
Parcă ziceai că e un iarmaroc.
Aşa am spus. Pe drum în jos, peste deal, mai ţii minte?
Haide! Aud căluşeii.
- Ziceţi-le că v-a trimis Bert. - Să nu mâzgăliţi desenul.
Ce zi glorioasă
Ca o dimineaţă de mai
Mai că-mi vine să-mi iau zborul
Hai, Bert. Termină cu năzbâtiile tale.
Ai mai văzut vreodată iarba aşa de verde?
Sau un cer mai albastru
Oh, e o vacanţă frumoasă cu Mary
- Mary îţi încântă inima - Nu te-ai schimbat deloc, nu?
Când ziua e mohorâtă şi banală
Mary face să strălucească soarele
Ei, acum serios!
Oh, fericirea înfloreşte pretutindeni în jurul ei
Narcisele îi zâmbesc porumbelului
Când Mary te ia de mână Te simţi minunat
Inima începe să-ţi bată ca o orchestră de estradă
Chiar nu eşti întreg la minte.
E o vacanţă frumoasă cu Mary
Nu-i de mirare că pe Mary o iubim
E o vacanţă frumoasă cu Mary
Mary îţi încântă inima
Când ziua e mohorâtă şi banală
Mary face să strălucească soarele
Oh, fericirea înfloreşte pretutindeni în jurul ei
Narcisele îi zâmbesc porumbelului
Când Mary te ia de mână Te simţi minunat
Inima începe să-ţi bată ca o orchestră de estradă
E o vacanţă frumoasă cu Mary
Nu-i de mirare că pe Mary o iubim
- Mulţumesc. - Cu plăcere, Mary Poppins.
E o vacanţă frumoasă cu tine, Bert
- Puţini sunt gentlemani ca tine - Pe cale de dispariţie, cei ca mine.
Deşi eşti doar un diamant neşlefuit, Bert
- În vene-ţi curge sânge albastru - O ştie oricine.
Niciodată nu încerci să profiţi de situaţie
Răbdarea e crezul tău de căpătâi
Adevărat.
O doamnă n-are a se teme cu tine alături
Gentileţea ta e foarte evidentă
E o vacanţă frumoasă cu tine, Bert
O vacanţă minunată, minunată
Ospătar. Ospătar?
Ia să vedem, ce ar fi gustos?
Începem cu îngheţată de zmeură
Şi apoi poate o prăjitură la ceai
- Comandaţi ce poftiţi - Consumaţia nu trebuie s-o plătiţi
- E din partea casei - Sunteţi foarte amabili.
- Pentru tine orice, Mary Poppins. - Eşti persoana noastră favorită.
Că bine ziceţi.
E adevărat că Mavis şi Sybil ştiu cum să te înmoaie
Cu Prudence şi Gwendolyn inima ţi-o ia razna
Phoebe e minunată, Maude, şarmantă
- Janice? - Felicia?
- Lydia? - Încântătoare
Cynthia e elegantă, Vivian o dulce, Stephanie e-a-ntâia, Priscilla superbă
- Veronica - Millicent
- Agnes - Şi Jane
Bune tovarăşe de petrecere
Dorcas şi Phyllis şi Glynis sunt la fel toate trei, nu zic nu
Dar cea mai tare Mai aleasă
E Mary Poppins şi cu ea ne oprim
Când Mary te ia de mână Te simţi minunat
Inima începe să-ţi bată ca o orchestră de estradă
E o vacanţă frumoasă cu Mary
Nu-i de mirare că pe Mary o iubim
CEAIURI
Căluşei numai pentru noi.
Foarte frumos. Chiar foarte frumos...
... dacă nu vrei să te duci nicăieri.
Cine a spus că nu mergem nicăieri?
- Paznic! - Îndată, Mary Poppins.
Mulţumesc.
Au luat startul. Mary Poppins conduce cu două lungimi.
Jane e a doua cu o lungime. Michael pe poziţia a treia...
Calul meu e cel mai iute.
Ai auzit asta, amice? Accepţi aşa ceva?
Aşa te vreau! Haide, prietene. Asta e ce ai mai bun?
- Grăbeşte-te, mai repede. - Nu aşa repede, te rog. Michael!
Serios, Bert. Eşti mai rău ca un copil.
Scuze. Ho, băiete! Ho!
Uşurel, băiete. Ho. Ho.
Doar puţintică distracţie, Mary Poppins.
Te rog să te controlezi. Nu suntem la cursele de cai.
Urmaţi-mă, vă rog.
- Bună dimineaţa. - Oh, da, chiar aşa. Ce...?
Măi să fie!
Ai mai... văzut...
Niciodată!
Vânat la orizont!
Oh, da, categoric. Vânat la orizont.
Vânat la orizont?
Vai mie! Au venit iar tunicile roşii.
Vânat! Vânat!
Vânat la orizont!
Of, sărmanul de mine.
Sărăcuţul de el. Hai să-l ajutăm.
Sfinţii să ne aibă în pază.
Văleleu!
Atenţie!
Hopa sus. Acum ţine-te bine.
Măi să fie, ce-mi văd ochii? Un căluşel foarte elegant.
Hai, bateţi-vă, dulăi nenorociţi! Vă fac praf pe toţi.
Mai repede, frumoaso! Mai iute!
Domnilor călăreţi, îmi faceţi loc să trec?
Desigur, doamnă.
- Mulţumesc. - Cu multă plăcere, doamnă.
FINIŞ
Un timp excelent, domnilor.
- Oh da, întocmai. - O zi perfectă, desigur.
Oh, ce drăguţ.
Ura! Ura! Ura!
Ura! Ura! Ura! Ura!
Acum nu mişcaţi. Păsărica.
Cum e să ştii că ai câştigat cursa, Mary Poppins?
- Păi, eu... - Că eşti faimoasă şi bogată?
- Da... - Că-ţi apare poza la ziar?
Sunt încântată.
Nu mai zic că arăţi ravisant, dacă-mi dai voie.
- N-aş spune... - Cuvintele nu pot descrie sentimentele.
Ei, haideţi, domnilor, vă rog. Dimpotrivă, există un cuvânt foarte bun.
- Aşa e, Bert? - Spune-le care e acela.
Aşa!
Este supercalifragilisticexpialidocious
Deşi atunci când îl spui sună cu totul atroce
Dacă-l rosteşti destul de tare întotdeauna vei suna precoce
Supercalifragilisticexpialidocious
Pentru că mi-era teamă să vorbesc când eram doar un băieţel
Tata m-a dojenit peste nas şi mi-a spus că-s vai şi-amar
Dar într-o zi un cuvânt am învăţat care mi-a salvat nasul
Cel mai mare cuvânt pe care l-aţi auzit vreodată, uite aşa
Oh, supercalifragilisticexpialidocious
Deşi atunci când îl spui sună cu totul atroce
Dacă-l rosteşti destul de tare întotdeauna vei suna precoce
Supercalifragilisticexpialidocious
A străbătut lumea în lung şi-n lat şi peste tot
A folosit acest cuvânt, şi toţi au spus Iat-un deştept bărbat
Când ducii şi maharajahii au fost în compania mea
Le-am spus cuvântul meu special şi m-au invitat la ceai
Oh, supercalifragilisticexpialidocious
Deşi atunci când îl spui sună cu totul atroce
Dacă-l rosteşti destul de tare întotdeauna vei suna precoce
Supercalifragilisticexpialidocious
Poţi să-l spui pe de-a-ndoaselea: dociousaliexpiistic-fragilcalirupus.
- Dar ar fi prea mult. - Indubitabil.
Când rămâi fără cuvinte Nu te speria
Adu-ţi aminte de-acest cuvânt şi ai multe de spus
Foloseşte-l cu mare grijă căci viaţa ţi-o poate schimba
- De pildă... - Da?
Într-o seară i l-am spus prietenei mele şi acum ea e soţia mea.
Şi e tare drăguţă.
E supercalifragilisticexpialidocious
Supercalifragilisticexpialidocious
Jane! Michael!
Staţi lângă mine.
Of, Bert, ce s-a ales de desenele tale frumoase.
Păi, mai sunt şi altele de unde au venit ele.
Între timp, mă reprofilez. E perfect pentru castane fierbinţi.
Haideţi, copii.
- La revedere, Bert. - La revedere.
- La revedere, Bert. - Salut, Jane şi Michael.
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Nu, nu, nu vreau medicamentul tău spurcat!
Trebuie, Mary Poppins?
Oamenii care se udă la picioare trebuie să-şi ia medicamentele.
Nu vreau. N-o să...
Tonic cu lămâie! Delicios!
Căpşuni!
Punch cu rom.
Acceptabil.
Mary Poppins, n-o să ne părăseşti niciodată, nu?
Ai o batistă sub pernă?
Rămâi dacă-ţi promit că mă port frumos?
E o promisiune de coajă de plăcintă. Se face uşor, se rupe uşor.
Ce-o să ne facem fără tine?
Voi rămâne până se schimbă direcţia vântului.
Dar cât înseamnă asta?
Linişte. E timpul să mergeţi la culcare.
Nu putem să adormim. S-au întâmplat atâtea lucruri frumoase azi.
Chiar aşa?
- Am sărit în desenul lui Bert... - Ne-am dat cu căluşeii,
- şi caii au sărit... - Şi am luat-o peste câmpuri!
- Faceţi loc! Tchunga! Tchunga! Văleu! - Serios?
Mary Poppins, nu-ţi aminteşti? Ai câştigat cursa de cai!
O persoană respectabilă ca mine, la curse de cai? Cum îndrăzneşti?
Dar te-am văzut acolo!
Încă o vorbuliţă şi chem poliţia. E clar?
Chiar s-a întâmplat! Am văzut eu!
- La culcare. - Nu, nu vreau să mă culc.
Mary Poppins, suntem mult prea entuziasmaţi.
Prea bine, faceţi cum vreţi.
Staţi treji
Nu vă odihniţi căpşorul
Nu vă întindeţi
În patul vostru
În timp ce luna
Alunecă pe cer
Staţi treji
Nu închideţi
Ochii
Deşi lumea
Doarme dusă
Deşi perna voastră
E moale şi pufoasă
Nu vă e somn
Aşa cum pare
Staţi treji
Nu daţi din cap
Şi visaţi
Staţi treji
Nu daţi din cap
Şi
Visaţi
O zi minunată, dle Binnacle. Minunată!
Nimeni nu doarme în dimineaţa asta. Pune pulbere dublă.
Pulbere dublă? 'nţeles, domnule.
Să scuturăm puţin lucrurile, nu?
- Ce dimineaţă frumoasă, Ellen. - Într-adevăr, doamnă.
Ai pus ouăle stricate în geanta mea?
- Da, doamnă. - După şedinţa noastră de la Albert Hall
mergem la Downing Street să aruncăm în prim-ministru.
Ce elegant eşti în dimineaţa asta, George.
Ce e cu mieunatul ăla din bucătărie?
- Bucătăreasa cântă. - Bucătăreasa cântă. Ce e cu ea?
E veselă nevoie mare.
De fapt, de când ai angajat-o pe Mary Poppins
în casă par să se petreacă lucruri extraordinare.
- Chiar aşa? - Ellen, de pildă, n-a spart o farfurie.
- Asta chiar că e extraordinar. - Şi încă ceva.
Ea şi Bucătăreasa de regulă se ceartă într-una, dar astăzi...
- Dă-mi voie să-ţi ţin uşa, draga mea. - Mulţumesc, scumpa mea.
Ellen, termină cu sunetul acela nepoliticos!
Închide geamul! Mă doare capul de atât ciripit.
Da, domnule.
Linişte! Pe stăpân îl doare capul.
Îmi pare rău că nu te simţi bine în dimineaţa asta, George.
Cine zice că nu mă simt bine? Sunt mai bine ca niciodată.
Nu înţeleg doar de ce e toată lumea aşa veselă!
Supercalifragilisticexpialidocious
- Supercalifragilisticexpialidocious - Ce frumos. Mulţumesc.
Supercalifragilisticexpialidocious
- Supercalifragilisticexpialidocious - Încetaţi, încetaţi!
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Mary Poppins ne-a învăţat un cuvânt minunat.
Supercalifragilisticexpialidocious
Despre ce tot vorbiţi? Supercali... Cum îi ziceţi voi.
E pentru când nu ştii ce să spui.
Eu întotdeauna ştiu ce să spun. Grăbiţi-vă, vă rog.
Da, tată.
Supercalifragilisticexpialidocious...
Winifred, eşti bună să-mi explici şi mie harababura asta?
Nu cred că e nimic de explicat.
E limpede că nu eşti în apele tale. Copiii au venit să te binedispună.
Vreau să ne fie clar: nu e că nu sunt în apele mele.
Am o dispoziţie excelentă. Nu am nevoie să fiu binedispus.
Totdeauna ai spus că vrei să fie vesel şi plăcut acasă.
Aş vrea să facem distincţia
între veselie şi zăpăceală iresponsabilă.
Mă scuzi, dragule. La posturi, toată lumea.
Nu mă deranjează dacă cineva e vesel sau plăcut.
Dar pretind o anumită bună cuviinţă.
Şi îţi spun un lucru. Nu vreau să stau nepăsător
şi să o las pe Mary Poppins să submineze disciplina...
E ceva ciudat, ba chiar aş spune foarte ciudat
în casa asta de când a venit această femeie.
- Vreau să ştii că am remarcat asta! - Da, dragule.
- Şi încă ceva. - Da, dragule?
Pianul trebuie reparat.
Când mă aşez la un instrument, vreau să fie acordat.
Dar George, tu nu cânţi la pian.
Doamnă, asta nu are nicio relevanţă.
Ia să vedem. Mai întâi mergem la acordorul de pian.
Apoi mergem la dna Cory... La dna Cory pentru turtă dulce.
Turtă dulce.
Apoi mergem la negustorul de peşte pentru nişte calcan şi creveţi.
Michael, nu mai rămâne în urma noastră.
Bineţe! Salutare!
- Bună ziua! - Bună dimineaţa, amirale.
Michael, în ce aventură am pornit-o astăzi?
Plecăm la luptă cu hotentoţii? Căutăm comori ascunse?
Mergem să cumpărăm nişte peşte.
- Prea bine! Cu viteză maximă. - 'nţeles, domnule.
Mai cu viaţă, matelot.
Să strălucească de curate, asta vrem aici.
E Andrew!
Nu aşa de repede. Nu înţeleg nimic din ce spui.
Iarăşi? Bietul om!
Sănătate.
Desigur. Nicio clipă de pierdut. Mă duc îndată.
Şi îţi mulţumesc foarte mult.
- Ce a spus? - A zis "cu plăcere".
- Ce altceva a mai spus? - Nu cred că a spus nimic.
Tu le ştii pe toate, ca de obicei.
- Credeam că mergem după peşte. - O schimbare de plan.
Haideţi vă rog, nu rămâneţi în urmă.
CAFENEA & RESTAURANT
Andrew, grijile nu ajută pe nimeni.
De ce nu te duci acasă să te odihneşti?
- Bert, mă bucur că eşti aici. - Am venit de cum am auzit.
Cum se simte?
Nu l-am mai văzut în halul ăsta, crede-mă.
Dar ei? E contagios.
- Facem bube? - Foarte puţin probabil.
- Of, unchiule Albert! - Vai mie! Cât mă bucur!
E Mary Poppins! Sunt încân... Sunt încântat să te văd, Mary.
- Unchiule Albert, ai promis. - Of, ştiu, eu...
Dar am încercat. Chiar am încercat, draga mea. Eu...
Dar îmi place aşa de mult să râd, ştii? Şi când...
Când încep, s-a terminat cu...
Uite asta păţesc.
Îmi place să râd. Doamne!
Nu mă pot abţine. Vezi bine.
Îmi place să râd, asta-i tot.
Jane, să nu îndrăzneşti. Îi faci mai mult rău.
E foarte grav.
Da, orice ar fi, faţa serioasă.
Ultima oară ne-au trebuit trei zile să-l aducem jos.
Îmi place să râd
Tare şi mult şi în hohote
Îmi place să râd
An de an e tot mai rău
Cu cât râd mai mult
Cu atât mă copleşeşte voioşia
- Nu ajuţi defel. - Cu cât mai multă voioşie
Cu atât mă-neacă veselia
E jenant.
Cu atât mă-neacă veselia
Unii râd pe nas
Şi sună cam aşa
Groaznic!
Unii râd printre dinţi, vai de mine
Sâsâie şi fâsâie ca nişte şerpi
Nu mi se pare deloc plăcut.
Unii râd prea repede
Alţii doar bufnesc în râs
Alţii piuie ca păsărelele
Ştii, eşti la fel de rău ca el.
Apoi sunt cei care nu se pot decide
Când mi se pare că ceva e amuzant
Nu mă pot abţine, să chiţăi
Aşa cum fac chiţăitorii
Eu trebuie să-mi dau drumul cu un ha-ha-ha
Şi să râd
Ce drăguţ! Am sperat eu că o să răsari.
- Să răsar! - Întotdeauna ne amuzăm straşnic.
Ne place să râdem
Tare şi mult şi în hohote
Ne place să râdem
Să ne audă toată lumea
Cu cât râzi mai mult
Nu începeţi şi voi. Treceţi înapoi aici.
Cu cât mai multă voioşie
Cu atât mai mult ne-neacă veselia
Bun venit, copii! Bun venit! Faceţi-vă comozi.
Chiar aşa. Trage sus un scaun.
Trage sus...
Trebuie să recunosc, parcă sunteţi dereglaţi!
Că veni vorba de dereglat, asta îmi aminteşte de frate-meu.
Are o slujbă comodă la o fabrică de ceasuri.
La o fabrică de ceasuri? Ce face?
Stă toată ziua şi scoate limba!
Scoate limba într-o fabrică de ceasuri...
Ai inventat asta.
E tare bună!
Halal purtare!
N-am văzut ceva mai jalnic sau nu-mi spune Mary Poppins.
Că veni vorba de nume, ştiu un tip cu un picior de lemn pe nume Smith.
Şi pe celălalt picior cum îl cheamă?
Nu e aşa că e amuzant? Cum îl cheamă pe celălalt...?
Copii, e ora ceaiului. Nu permit să mi se dea programul peste cap.
Vă rog, rămâneţi. Priviţi, am pregătit deja ceaiul pentru voi.
Şi se răceşte.
Păi, speram că poate eşti aşa de bună să...
Minunat! Mulţumesc foarte frumos!
Vezi la picioare. Atenţie la pâinea cu unt. Cu grijă.
Am ştiut eu că poate. Şi încă un ceai ca lumea.
Acum bănuiesc că mai vreţi să vi-l şi torn.
Ei bine. Dacă trebuie, trebuie.
Dacă încetaţi să vă mai purtaţi ca o haită de hiene rânjind.
- Două cuburi, unchiule Albert? - Da, te rog.
- Bert? - Nu, mulţumesc, nu servesc cu zahăr.
Mă bucur că ai venit. Fără tine n-ar fi avut niciun haz.
Poftim, poţi să torni nişte lapte pentru Michael şi pentru tine.
- Frumoasă vremea, nu? - Oh, da. Că veni vorba de vreme...
Zilele trecute, când a fost frig, un amic s-a dus să-şi ia izmene lungi.
Vânzătorul l-a întrebat, "Ce lungime?"
Şi amicul a zis, "Păi, din septembrie până în martie".
Jane! Controlează-te.
Copii, vreţi să staţi frumos la masă?
- Ceaiul tău, unchiule Albert. - Oh, mulţumesc, draga mea.
Mă simt minunat. Mi-ar plăcea să staţi sus la mine tot timpul.
O să fim nevoiţi. N-avem cum să coborâm.
Oh, nu, este o cale.
Nu-mi place s-o pomenesc, că trebuie să mă gândesc la ceva trist.
- Atunci te rog s-o faci. - Ia să vedem...
Am exact ce ne trebuie.
Ieri, când vecina a răspuns la sonerie, la uşă era un bărbat.
Şi bărbatul i-a spus vecinei, "Îmi pare foarte rău."
"Tocmai ţi-am călcat pisica."
- Ce trist. - Biata pisică.
Şi apoi bărbatul a spus "Aş vrea să-ţi înlocuiesc pisica."
Şi vecina a spus, "Sunt de acord, dar ştii să prinzi şoareci?"
Păi, ştii, a fost trist la început. Încerc, sincer încerc.
Dar în final totul e aşa de vesel. Nu pot... Nu mă pot...
Ajunge cu asta!
E timpul să mergem acasă.
- Of, ce trist. - Of, nu!
Ce trist. N-am auzit lucru mai trist.
Haideţi, copii. Un' doi!
Chiar trebuie să plecaţi?
Ştii, lumea trece pe la mine într-una.
Şi ne simţim de minune, dar apoi trebuie să plece acasă.
Şi asta mă întristează peste poate.
Nu-ţi face griji. Ne vom întoarce curând.
Ne-am simţit minunat.
Ai grijă de unchiul Albert, bine, Bert?
- Stau puţin cu el. - Mulţumesc. Să mergem.
Unchiule Albert, am o glumă a-ntâia, am păstrat-o pentru o astfel de ocazie.
- Vrei s-o auzi? - Ţi-aş fi recunoscător.
În regulă. E despre bunicul meu, să ştii.
Într-o noapte a avut un coşmar.
S-a speriat aşa tare că a muşcat din pernă până a făcut-o ferfeniţă.
A doua zi dimineaţă îl întreb, "Cum te simţi?"
El de colo, "Nu prea rău. Doar că-mi lasă gura apă."
Eu aşa zic, nimic nu se compară cu o glumă bună.
Nu. Şi a ta nu se poate compara cu o glumă bună. A ta...
Ai cam întârziat în seara asta, nu, Banks?
Hei, Banks! S-a întâmplat ceva, Banks?
Banks!
- Tată, ne bucurăm că ai venit. - Vrei să-ţi spun o glumă?
Am petrecut o după-amiază minunată.
Că veni vorba de după-amiezi, gluma sună cam aşa:
Ştiu un bărbat cu un picior de lemn pe nume Smith.
Smith? Nu ştim pe nimeni cu numele de Smith.
Şi mai era un tip, şi al doilea tip zice,
- "Cum îl cheamă pe celălalt picior?" - Am servit ceaiul în tavan!
Copii, vă rog, linişte.
Mary Poppins zice că dacă suntem cuminţi ne va duce iarăşi acolo.
Mary Poppins a spus asta? Vreţi să vă întoarceţi în camera voastră?
Mary Poppins, eşti bună să pofteşti cu mine?
Cum doreşti.
Mary Poppins, regret din suflet ce trebuie să-ţi spun.
Bună seara, George. S-a întâmplat ceva?
Mi-e teamă că da.
Mi-ar plăcea să pot sta, dar mă îmbrac pentru demonstraţie.
- Insist ca tu să fii de faţă. - Oh, da, George, desigur.
Mary Poppins, îţi mărturisesc că sunt foarte dezamăgit de tine.
A încurcat-o. L-am mai auzit pe stăpân ţinând discursul ăsta.
Nu neg că sunt şi eu responsabil pentru că le dau voie copiilor
să-şi petreacă timpul cu prostii şi să uite de orice altceva.
Dar e timpul să înveţe că viaţa e o chestiune serioasă!
Dar George, sunt nişte copii.
Tocmai. În lumina celor petrecute...
- Eşti sigur că ştii ce faci? - Cred că da, Winifred.
O bancă englezească e condusă cu precizie
Un cămin englezesc are nevoie de acelaşi lucru
Se lucrează cu tradiţie, disciplină şi reguli
Fără ele: dezordine, haos
Dezintegrare morală
Pe scurt, te-alegi cu o mare harababură
Sunt întru totul de acord.
Copiii trebuie îndrumaţi, modelaţi şi educaţi
Că viaţa e o bătălie ce se-apropie în care trebuie să se-arunce
Mă tulbură când îmi aud copiii că s-au plimbat prin desene cu cretă,
în compania unor persoane la curse de cai, vânătoare de vulpi...
Asta nu mă deranjează aşa de tare. În orice caz, e tradiţională.
Dar să servească ceaiul în tavan? Te întreb.
Să servească ceaiul în tavan
şi să iasă în tot soiul de plimbări dubioase!
Dacă trebuie să iasă la plimbări Aceste plimbări trebuie să aibă
Un scop bine definit Şi da, un caracter practic
Cuvinte caraghioase ca
Superca... Super...
- Superca... - Supercalifragilisticexpialidocious.
Da, bravo. L-ai spus.
Şi plimbările prin desene
Nu sunt de folos Nu-ajută cu nimic
Ei trebuie să înveţe adevărul
În ciuda vârstei fragede Trebuie să înveţe...
- Despre viaţa pe care o duci tu - Întocmai.
Trebuie să exulte de plăcere răsfoind un registru contabil
- O mie de cifre frumos aliniate - Exact.
Când se uită pierduţi la un grafic ce indică o creştere a profitului
Paharul fericirii lor ar trebui pesemne să dea pe dinafară
Absolut!
E timpul să înveţe să-ţi păşească pe urme
Urmele mele.
Să pornească cu mândrie pe calea ta virtuoasă
Cu mândrie.
Mâine, exact cum ai sugerat Scrobiţi şi îmbrăcaţi
Jane şi Michael îţi vor fi alături
Minunat! Ai pus punctul pe...
Alături de mine? Unde mergem?
La bancă, exact cum ai propus.
- Eu am propus? - Desigur.
Dacă-mi dai voie. Mâine e o zi importantă.
Vreau să mă asigur că dorm bine.
Winifred, am spus eu că o să duc copiii la bancă?
Aşa a sunat, dragul meu.
Şi de ce nu? O idee minunată. Exact medicamentul de care au nevoie
pentru atmosfera asta de mântuială, feminină, în care se scaldă toată ziua.
Bine. Foarte bine. O idee bună. O idee bună. Foarte bine.
- Mary Poppins, nu te lăsăm să pleci. - Să plec? Ce tot vorbiţi?
- Nu ai fost dată afară? - Dată afară?
Nu! Eu nu sunt dată afară niciodată.
- Oh, Mary Poppins! - Ura, ura, ura!
Nu sunt niciun un stâlp de dansat. Nu mai faceţi cerc.
- Păi... - Niciun pui, niciun măi,
copiii care ies cu tatăl lor trebuie să meargă la culcare.
- Haideţi. - Ieşim cu tata?
- Da. - Nu-mi vine să cred.
- Nu ne-a mai scos niciodată. - Nu ne-a dus niciodată nicăieri.
- Cum ai reuşit? - Ce să reuşesc?
Trebuie să-i fi vârât cumva ideea asta în cap.
Ce obrăznicie!
Eu să bag idei în capul oamenilor? Asta-i bună!
- Unde ne duce? - La bancă.
Michael, în oraş! O să vedem toate clădirile,
- şi tata ne poate spune ce sunt. - Aproape toate.
Uneori o persoană iubită, fără să vrea,
- nu vede dincolo de lungul nasului. - Dincolo de lungul nasului?
Da. Uneori ceva mărunt poate fi foarte important.
Ia te uită! O catedrală.
Tata trece pe lângă ea zilnic. O vede.
Devreme în fiecare zi pe trepte la St Paul
Vine Bătrâna Păsărelelor
În felul ei propriu
Îndeamnă trecătorii
Haideţi, poftiţi la punguţe
Pline cu grăunţe
Daţi de mâncare la păsărele
Arătaţi-le că vă pasă
Şi vă veţi bucura
Dacă o faceţi
Puişorii sunt înfometaţi
Cuiburile sunt pustii
Nu face decât doi penny
De la voi
Daţi de mâncare păsărelelor
Doi penny o punguţă
Doi penny, doi penny
Doi penny o punguţă
Daţi de mâncare păsărelelor
Asta strigă ea
În timp ce deasupra
Păsările ei umplu văzduhul
Pretutindeni în jurul catedralei
Sfinţii şi apostolii
O privesc cum vinde grăunţele
Şi deşi nu îi vezi
Ştii că zâmbesc
De fiecare dată când cineva arată
Că îi pasă
Deşi vorbele ei
Sunt simple şi numărate
Ascultaţi, ascultaţi
Căci ea vă spune
Daţi de mâncare păsărelelor
Doi penny punguţa
Doi penny, doi penny
Doi penny punguţa
Deşi vorbele ei
Sunt simple şi numărate
Ascultaţi, ascultaţi
Căci ea vă spune
Daţi de mâncare păsărelelor
Doi penny punguţa
Doi penny, doi penny
Doi penny
Punguţa
PANTOFAR
Ţineţi minte, o bancă e un loc silenţios şi cuviincios
- deci trebuie să ne purtăm frumos. - Credeam că e banca ta.
Păi, eu sunt unul dintre cei mai tineri, într-un fel este a mea.
Michael, priveşte!
- Ea este! - Cine? Cine e?
Bătrâna Păsărelelor. Exact unde a zis Mary Poppins că este.
- O vezi, nu-i aşa? - Sigur că o văd.
Crezi că nu văd dincolo de lungul nasului?
Ascultă, tată, o spune.
Daţi de mâncare păsărelelor. Doi penny punguţa.
Sigur că o spune. Ce altceva să spună?
- Putem da de mâncare păsărelelor? - De ce?
- Am doi penny din puşculiţa mea. - Doar de data asta?
Să-ţi cheltui bani pentru nişte păsări amărâte? Nu.
Dar Mary Poppins...
Nu mă interesează ce spune Mary Poppins.
Şi nu vreau să-i mai aud numele. Haideţi!
Dar sunt banii mei!
Michael, nu-ţi permit să-ţi arunci banii!
Când mergem la bancă, îţi arăt ce se poate face cu cei doi penny ai tăi.
Şi cred că vei vedea că e nemaipomenit de interesant.
Bună, Banks. Ce se întâmplă?
- Ei sunt copiii mei, dle Dawes. - Am bănuit eu.
- Dar de ce sunt aici? - Să deschidă un cont, dle.
- Chiar aşa? - Da.
Şi câţi bani ai mai exact, tinere?
Doi penny. Dar am vrut să dau de mâncare păsărelelor.
Doi penny?
Exact cum am început şi eu.
El e preşedintele băncii, dl Dawes Senior.
- Un gigant în lumea finanţei. - Un gigant?
Tată, ei sunt copiii lui Banks.
Vor să deschidă un cont.
Chiar aşa, băiete? Excelent, excelent.
Nu strică niciodată...
... nişte bani în plus să-i punem să producă pentru bancă, nu?
Deci ai doi penny? Aş putea cumva să-i văd?
- Nu. Vreau să hrănesc păsărelele. - Aiurea, băiete!
Dai de mâncare păsărilor şi ce obţii? Păsări grase!
Dar...
Dacă-ţi investeşti cei doi penny
Cu înţelepciune la bancă
Sigură şi stabilă
Curând cei doi penny investiţi sigur la bancă
Se vor înmulţi
Şi vei descoperi
Sentimentul cuceririi
Iar bogăţia ta se va extinde
În mâinile
Directorilor
Care investesc
După cum dictează
Piaţa
- Îmi daţi voie, dle? - Te rog, Banks.
Ştii, Michael, vei participa la...
- Căi ferate prin Africa - Exact!
- Baraje peste Nil - Vapoare. Spune-i de vapoare.
- Flote de ogari ai oceanelor - Mai spune-le, mai spune-le.
- Canale magistrale cu auto-amortizare - Îţi zburdă imaginaţia.
Plantaţii cât cuprinde
De ceai
Totul de la
Doi penny, prudent, chibzuit, cu cumpătare
Investiţi la...
Să fim precişi
La Dawes, Tomes, Mousley, Grubbs
Fidelity - Bancă de investiţii
- Prea bine, băiete, dă-mi banii. - Nu! Vreau să hrănesc păsărelele.
- Banks! - Da, dle. Ei, Michael...
Când depui doi penny într-un cont la bancă
- Continuă! - Curând vei vedea
Mai spune-le!
Că înfloresc într-un credit O sumă generoasă
De două ori pe an
Şi te vei simţi din ce în ce mai important
Cu influenţa ta care se întinde
Până în straturile superioare ale lumii financiare
Care e la picioarele clienţilor cu bani frumoşi la bancă
Poţi cumpăra titluri de stat pe alese
Gândeşte-te, ce de prescrieri
Obligaţiuni, dividende şi acţiuni
- Şi falimente - Execuţii silite
- Oportunităţi - Tot soiul de afaceri private
- Şantiere navale - Marina comercială
Mine de cărbuni Tăbăcărie
- Corporaţii - Achiziţii
Bănci!
Cât timp băncile Angliei sunt în picioare...
... Anglia e în picioare.
Când băncile Angliei vor cădea, Anglia va cădea!
Vezi, Michael? Toate de la lipsa a...
Doi penny
Cu răbdare şi prudenţă
Şi cu-ncredere investiţi la...
Să fim precişi
La Dawes, Tomes, Mousley, Grubbs
Fidelity - Bancă de investiţii
Bun venit în familia noastră fericită de investitori.
Dă-mi-i înapoi! Dă-mi banii înapoi!
- Michael, poartă-te frumos. - Dă-mi-i!
- Michael, frumos! Jane! - Dă-mi banii înapoi!
Jane! Michael! Michael! Michael!
- Dă-mi banii înapoi! - Michael!
Ceva nu e în regulă. Banca refuză să dea banii înapoi cuiva.
Eu mi-i scot pe ai mei. Hai, tinere. Până la ultimul bănuţ.
- Şi pe ai mei. - Şi pe ai mei!
Opreşte toate plăţile. Opreşte toate plăţile.
- Michael! Jane! - Dă-mi banii înapoi!
- Treceţi înapoi aici. - Opriţi copiii aceia!
Jane! Michael!
Daţi-mi banii! Vreau banii mei!
Vino.
Opriţi copiii aceia!
Veniţi cu mine, dragii mei. Vă ascunde bunicuţa!
- Hei, hei, mogâldeaţă. - Lasă-mi sora în pace.
Uşurel. Vechiul vostru prieten nu vă face nimic.
- Bert, tu eşti. - Chiar eu, la dispoziţia voastră.
- Eşti mizerabil! - Poate sunt puţin pătat.
Întâmplarea face că azi curăţ coşuri.
- Bert, ne e foarte frică. - Ei, nu vă temeţi.
Bert are grijă de voi cum ar avea tatăl vostru.
- Cine vă urmăreşte? - Tatăl nostru.
- Poftim? - Ne-a dus să-i vedem banca.
Nu ştiu ce am făcut, dar trebuie să fi fost ceva cumplit.
A trimis poliţia pe urmele noastre şi armata şi tot restul.
Michael, nu exagera.
Măi să fie, trebuie să fi fost o greşeală.
Tatăl vostru e un domn ales şi vă iubeşte!
Nu prea cred. Să-l fi văzut cum se uita la noi.
Nu ne place deloc.
E cam greu de crezut, nu?
Acesta e adevărul.
Să ne aşezăm.
Să nu vă supăraţi, dar eu sunt alături de tatăl vostru.
Stă în banca aceea rece şi fără inimă zi de zi.
Îngropat sub mormane de bani reci şi fără inimă.
Mie nu-mi place să văd o vietate în cuşcă.
Tata în cuşcă?
Se fac cuşti în orice formă şi mărime, să ştiţi.
Unele sunt în formă de bancă, cu tot cu mochetă.
Nu tata o păţeşte. Ci noi.
Sunteţi siguri de asta?
Să privim lucrurile altfel. De voi are grijă mama voastră.
Şi Mary Poppins şi dl ofiţer Jones şi cu mine.
De tatăl vostru cine are grijă? Să-mi spuneţi.
Când se întâmplă ceva cumplit, el ce face?
Se descurcă singur, asta face.
El cui îi spune? Nimănui!
Nu trăncăneşte acasă despre probleme lui.
Trage de zor la slujbă, fără să se plângă, singur şi tăcut.
- Nu prea tace! - Michael, taci din gură.
Bert, chiar crezi că tata are nevoie de ajutorul nostru?
Nu e locul meu să spun.
Eu remarc doar că unui tată nu-i strică puţin ajutor.
Haideţi, vă duc acasă.
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Nu-i suflet mai norocos ca cel de hornar
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
O să ai noroc în viaţă când dau mâna cu tine
Sau suflă-mi o bezea
Şi ăsta e noroc
Judecând după cum arată scara vieţii
Ai putea crede că hornarul e pe treapta cea mai de jos
Deşi îmi petrec toată ziua în funingine şi fum
În lumea asta mare nu-i nimeni mai norocos ca mine
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Nu-i suflet mai norocos ca cel de hornar
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
O să ai noroc în viaţă când dau mâna cu tine
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Nu-i suflet mai norocos ca cel de hornar
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
O să ai noroc în viaţă când dau mâna cu tine
Ellen, vezi cine e şi spune-le să plece.
- Am întârziat nespus de mult. - Da, doamnă.
- Eu vă las acum. - Mai stai până vine tata acasă.
Se va simţi mult mai bine după ce dă mâna cu tine.
- Sunt copiii. - Credeam că sunt cu tatăl lor.
Nu cumva iarăşi aţi fugit? Ştiţi ce mult mă supără asta.
Nu au fugit, doamnă. Au tras o sperietură.
- Cineva să aibă grijă de ei. - Desigur! Mary Poppins o va face.
Oh, nu, e ziua ei liberă.
- Ellen, mă gândeam că poate tu... - Nu, doamnă.
Încă n-am curăţat oalele.
- O întrebi pe dna Brill? - Nici pentru o sută de lire, dnă.
Azi e zi de copt, ştii cum e Bucătăreasa!
Dar tu, domnule? Ai fost aşa de amabil şi ai avut grijă de ei.
Eu, doamnă?
Eu am de lucru. Lordul primar are un horn înfundat.
Horn. Că bine te-ai gândit.
Hornul nostru din salon e într-o stare groaznică. Scoate fum neîncetat.
- Îţi mulţumesc din suflet! - Dar...
În plus, o să-i ţină ocupaţi pe copii.
Lordul primar va fi foarte supărat.
Of, mulţumesc din suflet. Îţi sunt recunoscătoare.
Trebuie să mă grăbesc.
Doamnele noastre vajnice din închisoare mă aşteaptă să le conduc în cânt!
La revedere, dragii mei. Pe curând.
Îmi aleg periile cu mândrie Să ştiţi
O perie pentru horn şi una pentru şemineu
E foarte întuneric şi lugubru acolo sus.
Ei poftim. Vezi cum se înşeală lumea?
Ce vedeţi aici e ce se poate numi o poartă spre un tărâm fermecat.
Acolo unde fumul se face vălătuci
Între caldarâm şi stele
Acolo e lumea hornarilor
Când nu e zi
Şi nici noapte nu e
Sunt lucruri pe jumătate în umbră
Şi jumătate în lumină
De pe acoperişurile Londrei
Vai, ce privelişte
- Mi-ar plăcea să ne urcăm acolo. - Şi mie! Îmi plac hornurile.
Şi pe bună dreptate. Un horn e un lucru minunat.
E înălţat bine, până sus pe acoperiş.
Când vântul e potrivit, bate pe deasupra
şi aspiră fumul din şemineu.
Uitaţi. Simte cum trage coada măturii.
Parcă ar fi o balenă de partea cealaltă.
Ai grijă. Nu ştii niciodată ce se poate întâmpla lângă un şemineu.
Măi să fie!
Michael!
Michael, întoarce-te jos aici.
- Michael! Unde eşti? - E cam jenant, recunosc.
Bert, ţi-aş fi recunoscătoare dacă nu le-ai mai da idei.
- S-a dus şi celălalt. - Să mă duc după ei?
Nu-i putem lăsa haihui aşa, ca şi cangurii, nu?
Michael, nu-ţi fie teamă. Totul va fi...
Vreţi să vă îmbrăcaţi de îndată?
- Repede. Un' doi! - Aici eraţi! Credeam că aţi plecat.
- N-am vrut asta. - Nu s-a întâmplat nimic.
Adevărul e că asta e ce se numeşte o întâmplare fericită.
Priviţi într-acolo.
O junglă tainică, aşteptând să fie explorată.
- De ce nu, Mary Poppins? - Hai, te rog?
- Te rog! - Ei bine.
Dacă chiar trebuie, asta e.
Alinierea. Mai cu viaţă, mai cu viaţă. Repede, repede.
Aliniaţi. Atenţiune!
Pregătiţi arm'!
La dreapta!
Înainte marş!
Hei!
E doar funingine bună şi curată, Michael.
- Aici ne oprim, nu? - Nicidecum.
Ce v-am spus? E o lume întreagă la picioarele voastre.
Şi cine poate s-o vadă în afară de păsări, stele şi hornari?
Foarte frumos, dar e răcoare, să intrăm.
După mine, vă rog.
Hei hornar, hornar, hornar, hornar,
Când eşti cu un hornar eşti în bună tovărăşie
Nici că s-a mai pomenit o echipă mai veselă
Decât cei ce cântă hornar, hornar, hornar,
Hei hornar, hornar, hornar
Hornar, hornar
- Hornar! - Hornar!
Sunt tovarăşii mei.
În paşi de dans! În paşi de dans!
- În paşi de dans! - În paşi de dans!
În paşi de dans!
În paşi de dans, în paşi de dans Haideţi, camarazi, în paşi de dans
În paşi de dans
În paşi de dans, în paşi de dans În paşi de dans, în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă Noi ieşim în paşi de dans
Sus genunchii!
Sus genunchii în paşi de dans Sus genunchii în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă Sus genunchii în paşi de dans
În jurul hornului!
În jurul hornului în paşi de dans În jurul hornului în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă În jurul hornului în paşi de dans
Aripi de pasăre.
Aripi de pasăre în paşi de dans Aripi de pasăre în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă Aripi de pasăre în paşi de dans
Sus pe balustradă.
Sus pe balustradă în paşi de dans Sus pe balustradă în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă Sus pe balustradă în paşi de dans
Pe acoperişuri!
Pe acoperişuri în paşi de dans Pe acoperişuri în paşi de dans
N-avem nevoie de un motiv sau de-o rimă
În paşi de dans Pe acoperişuri, pe acoperişuri
Hai la braţ!
Hai la braţ în paşi de dans Hai la braţ în paşi de dans
Hai la braţ, hai la braţ Hai la braţ
În paşi de dans, în paşi de dans În paşi de dans, în paşi de dans
N-ai nevoie de un motiv sau de-o rimă În paşi de dans, în paşi de dans
Mary Poppins, în paşi de dans!
Aşa, Mary Poppins!
Norocosul de Bert!
Haide, Mary Poppins!
Aşa!
La o parte. Faceţi-i loc!
- Nu-i aşa că e minunată? - Nu-i aşa că e frumoasă?
Minunat. Să-i spui lui mama!
Hei, hei, hei!
- Mai vrem! - Mary, mai fă-o o dată.
Haide, Mary. Mai fă-o o dată.
Aşa.
- Suntem atacaţi de hotentoţi. - 'nţeles, domnule.
Diavolii! Dă-le ce merită!
- Goleşte magaziile de pulbere! - 'nţeles, domnule!
Executarea, dle Binnacle. Mai cu viaţă. Să le dăm cerşetorilor o lecţie.
- Tunul e pregătit, domnule. - Fii gata.
Foc!
Bună ţinta, domnule! Foarte bună!
Iarăşi au început!
Iarăşi au început, în paşi de dans Au început în paşi de dans
Iarăşi au început, în paşi de dans
O, în paşi de dans O, în paşi de dans
N-ai nevoie de un motiv N-ai nevoie de rimă
- Uau! - În paşi de dans
Ellen, când ai o clipă...
Voturi pentru femei, în paşi de dans Voturi pentru femei, în paşi de dans
O, nu, serios, nu pentru moment.
- Voturi pentru femei - Voturi pentru femei!
E stăpânul!
E stăpânul în paşi de dans E stăpânul în paşi de dans
Ce e asta? Ce e asta?
- E stăpânul, în paşi de dans - Ce e asta? Ce e asta?
- Genunchii sus, genunchii sus - Bert.
- Mult noroc, coane. - O distracţie pe cinste!
Ne-am simţit minunat, conaşule.
Noroc, conaşule.
Tată, toţi hornarii ţi-au dat mâna.
O să fii cel mai norocos din lume!
- Haideţi, copii. Un' doi. - O clipă, Mary Poppins.
- Ce înseamnă tărăşenia asta? - Poftim?
Eşti bună să-mi explici?
În primul rând aş vrea să ne fie clar un lucru.
Da?
Eu nu explic niciodată nimic.
Da. Banks e aici.
Dle Dawes! Îmi pare nespus de rău pentru ce s-a întâmplat la bancă.
Vă asigur că...
În seara asta, dle?
Da, Banks. Te aşteptăm la 9 fix.
- Fără întârziere. - Fără întârziere.
Da, Banks, e cât se poate de serios.
- Regretăm această decizie. - Regretăm această decizie.
La urma urmei, ai fost alături de noi de atâţia ani.
Ai fost alături de noi de atâţia ani.
- La fel ca şi tatăl tău înaintea ta. - La fel ca şi tatăl tău înaintea ta.
Da, dle Dawes. Voi fi acolo la ora 9.
Omul visează să păşească alături de uriaşi.
Să lase o urmă în templul timpului.
Înainte ca mortarul ambiţiei sale
Să apuce să se usuce
Cupa îi e înşfăcată de la buze. Flacăra e stinsă în faşă.
E îngenuncheat şi ruinat în floarea vârstei.
Viaţa e tare ciudată, conaşule, ăsta-i adevărul.
Ştii ce cred eu? E de la femeia aceea, Mary Poppins.
De cum a călcat în casa asta am început să păţesc lucruri!
- Mary Poppins? - Da, da, desigur.
Lumea mea era împăcată
Şi frumos ordonată
Exemplar
Apoi a venit o persoană
Aducând haos în goană
Şi de ambiţia mea de-o viaţă praful se alege
Dintr-o lovitură
E o pastilă foarte amăruie
De înghiţit
Femeia aceea, Poppins! Ea a făcut-o!
Ştiu exact la cine te referi. Mary Poppins. Cea care cântă...
O linguriţă de zahăr
De-atât doar e nevoie
Ea schimbă pâinea şi apa
În ceai şi prăjitură
Vezi? Exact asta spun şi eu.
Să schimbe pâinea şi apa în ceai şi prăjituri, exact!
Nu mă mir că totul merge pe dos aici.
O linguriţă de zahăr
Face mult, foarte mult
Serveşte-te şi tu
În fiecare zi
O linguriţă de probleme, părerea mea.
Ştii ce a făcut? Acum îmi dau seama.
M-a făcut să-i duc pe Jane şi Michael la bancă.
De acolo au început toate problemele.
Te-a făcut să ieşi cu copiii?
- Da. - Scandalos!
Un bărbat cu atâtea lucruri importante de făcut. Ruşine!
Eşti un bărbat de viţă aleasă.
Stimat de colegi.
Şi când mogâldeţele tale plâng
Tu n-ai timp să le ştergi lacrimile
Şi să le vezi feţele recunoscătoare
Cum îţi zâmbesc
Pentru că tăticul lor
Ştie întotdeauna ce e de făcut
- Păi, adică, uite, nu cred... - Cum spui tu, conaşule.
Tu trebuie să macini în continuare
La moara ta
Deşi copilăria se scurge
Aidoma nisipului prin sită
Şi curând vor creşte mari
Şi apoi zborul îşi vor lua
Şi va fi prea târziu
Ca să le mai poţi da
Acea linguriţă de zahăr
Care-ajută să înghiţi medicamentul
Să înghiţi medicamentul
La revedere, conaşule. Iertare de deranj.
Tată?
Ne pare rău pentru cei doi penny.
Nu credeam că o să-ţi facă atâtea probleme.
Poftim, tată, îţi dau cei doi penny.
Acum se rezolvă totul?
Mulţumesc.
Intră.
Jos pălăria, Banks.
Bună seara, domnilor.
- Hai, dă-i drumul. Spune. - Da, tată.
În 1773 un oficial de la această bancă
a împrumutat nechibzuit o sumă mare de bani
să finanţeze un transport de ceai către coloniile din America.
- Ştii ce s-a întâmplat? - Da, domnule. Cred că ştiu.
Pe când corabia era în portul Boston
o parte dintre colonişti, îmbrăcaţi în Piei Roşii, s-au urcat la bord
şi s-au purtat foarte urât, aruncând tot ceaiul peste bord.
Astfel ceaiul n-a mai putut fi băut, nici chiar de către americani.
Tocmai. Împrumutul nu a fost achitat.
Între aceste ziduri s-a iscat panica.
Lumea a luat banca cu asalt.
De atunci şi până acum, domnule,
banca n-a mai fost luată cu asalt.
Până astăzi!
Un asalt provocat de comportamentul ruşinos al fiului tău.
- Negi asta? - Nu neg asta, domnule.
Şi sunt bucuros să-mi asum răspunderea pentru fiul meu.
Ce mai aştepţi? Continuă.
Da, tată.
- Nu, nu asta! - Uşurel.
Ai ceva de spus, Banks?
Ei bine, domnule,
se spune că atunci când nu mai e nimic de spus, n-ai decât să spui...
Măi să fie, Banks! Te-am întrebat dacă ai ceva de spus?
- Doar un cuvânt, dle. - Da?
Supercalifragilisticexpialidocious.
- Poftim? - Supercalifragilisticexpialidocious.
Mary Poppins avea dreptate. Extraordinar. Te simţi mai bine.
Ce tot vorbeşti? Nu există un astfel de cuvânt.
Ba da. E un cuvânt. Un cuvânt perfect, de fapt.
Ştii ce nu există?
Se vede treaba, cu tot respectul, că la urma urmei
- nu există cineva ca tine! - Ce impertinenţă!
Că veni vorba de impertinenţă, vrei să-ţi spun o glumă excelentă?
- Te face praf! - Glumă? Face praf?
Da. Erau doi tineri minunaţi, Jane şi Michael.
Într-o zi se întâlnesc pe stradă şi Jane îi zice lui Michael,
"Ştiu un bărbat cu un picior de lemn pe nume Smith."
Şi Michael zice, "Serios? Şi cum îl cheamă pe piciorul celălalt?"
Bărbatul acesta a înnebunit. Chemaţi paza.
Supercalifragilisticexpialidocious. Mă simt mai bine!
- Să nu cutezi să-l loveşti pe tata! - Uite cei doi penny. Minunaţii,
supercalifragilisticexpialidocious de doi penny. Ai grijă de ei. Adio!
- Unde te duci? - Nu ştiu.
Poate ies printr-un desen cu cretă să fac o plimbare la ţară.
Sau iau un căluşel din iarmaroc şi câştig la curse!
Sau poate înalţ un zmeu! Numai Poppins ştie!
- Poppins? - Guvernanta mea.
Ea este cea cu cântecul acela caraghios.
O linguriţă de zahăr Te-ajută să înghiţi medicamentul
Să înghiţi medicamentul Să înghiţi medicamentul...
E nebun de legat.
Un picior de lemn pe nume Smith.
Un picior de...
Tată? Tată!
Tată, vino jos!
Tăticule! Tăticule, coboară!
Se iscă vântul, bate dinspre asfinţit!
Nu-i pasă ce se alege de noi.
A promis că stă doar până se schimbă vântul.
- Nu-i aşa, Mary Poppins? - Îmi aduci te rog cuierul?
Mary Poppins, tu nu ne iubeşti?
Ce s-ar întâmpla cu mine, vă întreb,
dacă i-aş iubi pe toţi copiii de la care-mi iau rămas bun?
Da, domnule. Aşa e. George W Banks. Aleea Cireşului 17.
Cam 1,80 metri, domnule.
Da, am sunat la bancă dimineaţă la prima oră.
N-am descoperit decât că a fost dat afară aseară.
Nu se ştie de ce e în stare la supărare.
N-ar strica să caute în râu.
E un loc numai bun pe podul Southwark, cu mulţi sinucigaşi.
Serios, Ellen!
Părea un domn foarte serios, dle.
Nu se ţinea de prostii, dacă mă înţelegi.
Obiceiuri regulate. Din câte ştie lumea.
Să înghiţi medicamentul Doar o linguriţă...
- El e! - Sau ceva care sună ca el.
Dnă Banks, se poate mai puţină gălăgie în incintă?
Nu aud ce spune inspectorul.
Doar o linguriţă de zahăr Ajută să înghiţi medicamentul
George!
George, n-ai sărit în râu. Ce frumos din partea ta.
E în regulă, domnule. A fost găsit!
Nu, viu!
Cel puţin aşa cred. O sărută pe dna Banks.
Mi-am făcut griji. Ce s-a întâmplat la bancă?
Am fost dat afară, concediat, aruncat în stradă!
O linguriţă de zahăr Ajută să înghiţi medicamentul
A damblagit, asta a păţit.
E dus cu capul.
Pentru Dumnezeu, ce ai căutat în beci?
O să vezi imediat. Unde sunt copiii? Jane? Michael?
- Vă cheamă tatăl vostru. - Nu sună ca tata.
- Jane! Michael! - Fuguţa. Un' doi!
N-o să pleci, Mary Poppins, nu-i aşa?
Un' doi.
L-a reparat!
- E minunat! - Cum ai reuşit?
Cu doi penny pentru hârtie şi sfoară
Îţi poţi procura aripile tale personale
Cu picioarele pe pământ Eşti o pasăre în văzduh
Cu pumnul strâns
Pe sfoara zmeului tău
Hai să înălţăm un zmeu
Sus, cât mai sus
Hai să înălţăm un zmeu
Şi să-l trimitem sus de tot
Sus în atmosferă
Unde aerul e curat
O, haideţi să înălţăm un zmeu
Un zmeu are nevoie de o coadă cum se cuvine, nu crezi?
Asta am spus, domnule. Plimbă zmeul!
Nu, domnule. Nu dumneata personal.
Hai să înălţăm un zmeu
Sus, cât mai sus
Hai să înălţăm un zmeu
Să-l trimitem sus de tot
Sus în atmosferă
Sus unde aerul e curat
O, hai să înălţăm un zmeu
Când îl înalţi acolo sus
Deodată eşti mai uşoară ca aerul
Poţi dansa în bătaia vântului deasupra caselor şi copacilor
Cu pumnul strâns
Pe sfoara zmeului tău
- Acum! - Hai să înălţăm un zmeu
Sus, cât mai sus
Hai să înălţăm un zmeu
Să-l trimitem sus de tot
Aici erai, Banks. Vreau să te felicit.
Un umor extraordinar. "Un picior de lemn pe nume Smith."
Sau Jones, cum i-o fi zis.
Tata a murit de râs.
Îmi pare foarte rău, domnule.
Oh, nu, aiureli. N-are de ce să-ţi pară rău.
Nu l-am văzut mai fericit toată viaţa lui.
A lăsat un post liber pentru un nou partener. Felicitări.
Mulţumesc, domnule. Mulţumesc foarte frumos.
Sus în atmosferă
Sus, unde aerul e curat
O, haideţi degrabă
Să înălţăm un zmeu
Câtă lipsă de recunoştinţă. Nici nu şi-au luat rămas bun.
- Nu, nu şi-au luat. - Uită-te la ei.
Ştii, ţin mai mult la tatăl lor decât la tine.
- Exact cum trebuie să fie. - Adică nu-ţi pasă?
Oamenii perfecţi nu lasă sentimentele să le afecteze judecata.
Chiar aşa?
Îţi spun un lucru, Mary Poppins, pe mine nu mă duci.
- Chiar aşa? - Chiar aşa.
Ştiu ce simţi pentru copiii aceştia.
Şi dacă crezi că o să-mi mai ţin gura, eu...
Ai spus destul, mulţumesc.
La revedere, Mary Poppins. Să nu fii plecată mult timp.
Hai să înălţăm un zmeu
Sus, cât mai sus
Hai să înălţăm un zmeu
Şi să-l trimitem sus de tot
Sus în atmosferă
Sus, unde aerul e curat
Oh, haideţi degrabă
Să înălţăm un zmeu
SFÂRŞIT
RETAIL SUBTITLE Driv3r
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org