== subtitrare oferită de către SceneFZ == premieră 22.02.2019
Regina Mary a Scotiei s-a născut catolică. În timp ce protestanţii luptă
să controleze Scoţia, infanta Mary e trimisă în Franţa catolică.
La 15 ani, se mărită cu moştenitorul tronului Franţei.
La 18 ani, Mary e văduvă şi se întoarce acasă.
Scoţia e dominată de protestanţi, şi e condusă de fratele ei vitreg.
Elizabeth este regina protestantă a Angliei. Prin naştere, Mary are dreptul
la tronul Angliei. Existenţa ei ameninţă puterea lui Elizabeth.
Anglia, 1587.
MARY, REGINA SCOŢIEI.
Doamnă!
Scoţia, 1561.
Da! Împingeţi!
Traducerea şi adaptarea: Dorula - SceneFZteam www.scenefz.me
Palatul Holyrood, Edinburgh.
Fratele meu.
Trebuie să fii obosită.
Sunt destul de bine.
A fost pregătită o cină. O putem duce în camerele tale, dacă vrei.
Da. Mulţumesc.
- Cât timp stai? - La Holyrood?
În Scoţia.
Plănuieşti deja plecarea mea?
Bineînţeles că nu. Am aşteptat de mult întoarcerea ta.
Kate te va conduce la camerele tale.
Pe aici, doamnă.
Lord Bothwell,
şi tu intenţionezi să rămâi?
Am jurat mamei reginei să o protejez.
Este bine protejată aici.
Jurământul meu rămâne la fel.
Şi ce răsplată cere loialitatea ta?
Sunt condus de datorie. Nu de ambiţie.
Doamnă, verişoara dvs s-a întors din Franţa.
Protectorul ei este lord Bothwell, un soldat capabil.
Deci, ea vine pregătită de război.
Se poate răzgândi, odată căsătorită,
dar nu pot spune că ştiu scopul ei.
Ce spune fratele ei?
Moray este fratele ei vitreg, doamnă.
Cred că loialitatea lui e pe deplină cu noi
Ce dovezi ai?
El se angajează să protejeze biserica protestantă de Mary.
Şi totuşi, el nu are nicio putere să-şi ia un astfel de angajament
- dacă nu mai este regent. - Nobilii îl respectă.
Dar el o poate controla?
Dacă seamănă cu regina noastră,
atunci nu poate fi ţinută în frâu.
Zise Stăpânul Cailor.
Prin frâu, te referi la cununie?
Poţi spune Scoţiei
că dorim să iubim familia Stuart ca rude ale noastre.
Dar trebuie să ne iubească în schimb.
Doamnă, dacă aş putea vorbi?
Cât e pe această insulă,
trebuie să se închine vouă, nu Romei.
Catolicii noştri trebuie să ştie că un papistaş
nu va sta din nou pe tronul englez.
Ce-ai sugera?
Omorâţi-i speranţa, şi fără speranţă, se poate întoarce
la confortul continentului.
Bravo, domnule.
Mâna îţi este la fel de bună ca franceza?
Mâna mea, doamnă?
Doamnă, buna mea verişoară,
suntem două surori legate prin feminitate.
Doi prinţi pe aceeaşi insulă.
Conducând una lângă alta,
trebuie să facem acest lucru în armonie.
Şi nu printr-un tratat
elaborat de oameni mai mici decât noi.
Aş vrea să avem un tratat între două regine.
Aş recunoaşte locul tău de drept
pe tronul englez de unde să mă numeşti succesoarea ta.
Sper că ne-am putea întâlni în persoană,
că te-aş putea îmbrăţişa...
şi ne-am putea rezolva destinele noastre.
Ce vezi, Bess?
Fermecător.
O fată frumoasă, în cazul în care pictorul nu minte.
Tânără.
Inteligentă.
Încrezătoare.
N-ar avea probleme să-şi găsească un soţ,
chiar şi fără tronul ei.
Nici dvs, doamnă.
Iertaţi-mă.
Elizabeth nu va accepta mâna mea în căsătorie.
Nu poţi fi sigur.
Ştiu, pentru că-i cunosc inima.
În momentul în care o trădez cu ambiţie, pierd inima ei.
Ai prefera să-şi piardă coroana?
Exagerezi.
Cât sânge a fost vărsat în numele Romei?
Dacă o regină catolică are un copil înainte de regină noastră,
să n-ai nicio îndoială că se va vărsa sânge din nou.
Controlează-ţi curajul.
Salvează-ne de reticenţa ei.
Ea nu va face un copil, deoarece consiliul ei
se teme de regina Scoţiei.
Da.
Nici nu se va căsători.
Suspectează că toţi peţitorii îi doresc tronul.
- Nu mă va avea. - Nici eu nu voi avea
un om de rând ca rege când nu avem nevoie de un moştenitor.
Eu am încrederea ei, tu ai afecţiunea ei.
- Poţi reuşi unde eu... - Bună dimineaţa, William.
Doamnă.
Robert.
Arătaţi splendid.
Se poate?
Acesta e William Maitland de Lethington.
Secretar de stat.
John Knox, biserica Scoţiei.
O coardă slabă.
Să începem.
- Lord Lennox. - My lord.
Aş cere stăpânei noastre
s-o implore pe Regina Mary să mi se permită
- să mă întorc în Scoţia, ca să... - Nu ăsta e locul.
Ar fi înţelept să avem un slujitor catolic acolo.
- Influenţa mea... - Influenţa ta
este cea care a încurajat papistaşii de aici!
Te-ai umilit, tată.
Sunt sigură că mulţi dintre voi sunteţi nefericiţi
să vă aliaţi cu o regină care e franţuzoaică şi catolică...
Dar regina voastră este în Scoţia acum.
Când iubitul meu François a plecat la Dumnezeu,
m-aş fi putut căsători cu un număr de peţitori.
Din Portugalia, Danemarca, Suedia.
I-am refuzat pe toţi.
Aşa cum n-aş suporta
o căsătorie politică impusă mie...
nu voi impune o soartă incertă supuşilor mei.
Aceştia sunt liberi să se închine oricui doresc,
catolici sau protestanţi.
Pastore, pari nemulţumit de toleranţa noastră.
Orice tărâm condus de Papă nu este tolerat, doamnă.
Este înrobit.
Ridică-te când îţi vorbesc.
Există un singur Dumnezeu adevărat,
şi prin urmare, o religie adevărată.
O astfel de retorică incită la revoltă.
Dacă un prinţ se abate de la voia lui Dumnezeu,
nu este un dubiu că acesta poate fi oponent.
Şi în cazul dvs...
ca al tuturor femeilor,
vederea nu este decât orbire,
puterea, slăbiciune,
sfatul, nebunia,
judecata, frenezie.
Trebuie să suportăm atât un papistaş, cât şi o femeie?
Atunci, îmi dau seama că supuşii mei trebuie să ţi se supună ţie,
şi nu mie.
Pot să mă aşez, doamnă?
Nu.
Poţi pleca singur din acest consiliu şi de la curtea mea.
Locul meu este printre ucenicii credincioşi pe care îi slujesc.
Avem nevoie atât de puţin de acest consiliu, pe cât are el nevoie de noi.
Mă rog pentru sufletul tău, doamnă.
Te implor să te mai gândeşti. El are încrederea oamenilor.
Nu am acordat deferenţă credinţei lui?
Da, dar... trebuie să fim delicaţi.
Supunerea nu se întâmplă prin proclamare.
Unde este delicateţea lui?
Ar trebui să vorbească aşa unui monarh?
Ar provoca-o astfel pe Elizabeth?
Pe ce motiv? El ar saluta o regină protestantă.
Tocmai de aceea nu trebuie să-l împingem în braţele ei.
Arată-i dragoste.
Eşti înţelept, frate.
Sunt momente pentru înţelepciune, şi sunt momente pentru dragoste,
dar sunt şi momente pentru putere.
Nu, nu, nu, nu.
Regina ta cere aprobare,
dar cum să-i satisfac dorinţa, când nu oferă niciun peţitor?
Ea ar prefera un nobil englez.
Şi protestant.
Dacă sunteţi de acord, Alteţă.
Atâta timp cât ce-mi place mie îi place lui Elizabeth.
Poate că ar trebui să mă căsătoresc cu tine.
Atunci aş avea nobilul meu englez.
Nu cred că Dumnezeu vrea.
Dacă este voia lui Dumnezeu ca Mary să se căsătorească,
atunci Mary se va căsători, şi numai cu cine intenţionează Dumnezeu
să se căsătorească Mary.
Mă rog ca El să vrea ca şi Elizabeth să se căsătorească.
Nu, nu, nu.
Ai o companie bună.
Maitland o adoră pe dra Fleming.
Singura diferenţă fiind că el nu are o soţie
cum ai tu.
Avem o năpastă asupra ţării noastre.
Este mai rea decât ciuma şi foametea.
Este o femeie cu o coroană.
Care pretinde numai că se închina lui Hristos,
când cu adevărat îngenunchează în faţa Papei.
Nu primim instrucţiuni de la Roma.
Rezistăm celor care ne-ar tenta cu indulgenţe,
care îi neagă pe cei care se închină luxului,
care nu-i respectă pe cei care fac caz de excesele lor
şi se îndreaptă spre bogăţie şi degradarea
cărnii.
- Aici? - Nu.
Te-a sărutat...
- aici? - O dată.
Dar nu mai mult.
Şi tu?
Cât de bine sărută englezii?
Doamnă.
Fiţi atente la aceşti bărbaţi.
Dragostea lor nu este acelaşi lucru cu respectul.
Pot întreba...
întrucât noi n-am cunoscut...
cum este?
Să ai un bărbat?
M-am culcat doar cu François.
Tremura groaznic de frică.
Bietul băiat a făcut tot posibilul.
Dar s-a terminat înainte să înceapă.
Deci, n-aţi...
Nu. Am încercat doar o dată.
Nu pot, Robert.
Ştii asta.
Ar trebui să vreau să mă căsătoresc din nou,
să ştiu cum e să ai pe deplin un bărbat.
Dar nu dacă sunt deţinută.
V-a venit devreme.
Ridicaţi braţele.
Maria va căuta o căsătorie care întăreşte
pretenţia ei la tron,
şi îi face pe copiii ei catolici.
Ce spune ambasadorul nostru?
Ea pretinde dezinteres, doamnă,
şi m-a informat că problema alegerii căsătoriei
este, probabil, o chestiune care-i mai bine să fie lăsată lui Dumnezeu.
Este formidabilă, doamnă.
Ar trebui să o căsătorim cu cineva loial reginei noastre,
cineva pe care îl controlaţi.
Nu-mi cere asta.
Dacă te căsătoreşti cu ea, este a noastră.
Şi cum rămâne cu noi?
Care noi?
Tu, Elizabeth...
şi eu, Robert al tău.
Căsătoreşte-te cu frumoasa regină a Scoţiei,
şi o putem controla.
Cu Mary, şi tu devii prinţ.
Dacă sunt destul de nobil pentru o regină,
sunt destul de nobil şi pentru alta.
Elizabeth.
Anglia nu este Scoţia.
Am fi încântată să ţinem
mâna surorii noastre în mâna noastră.
Să stabilim un loc de întâlnire
înainte ca vara să aducă disconfort.
Fie ca naţiunile noastre să se preţuiască reciproc,
aşa cum am vrea.
Două regate unite.
Între timp, acceptă acest portret
ca un semn de recunoştinţă pentru tine.
Şi te rog, accepta acest pretendent, care îţi prezintă
atât iubirea lui cât şi a mea...
contele de Leicester...
lord Robert Dudley.
Crezi că ar fi onorabil pentru mine
să mă căsătoresc cu supusul surorii mele?
Este adevărat că un conte nu este un prinţ.
Cu siguranţă, nu poate fi o onoare mai mare
decât să vă potriviţi cu un nobil
prin care aţi moşteni un regat ca Anglia.
Am o astfel de moştenire prin sânge,
indiferent cu cine mă căsătoresc sau nu.
Trebuie să discutăm succesiunea înainte de căsătorie,
nu invers.
Sperăm că nu te-am jignit, conte.
Nu în ultimul rând, doamnă. Vă apreciez sinceritatea.
Înţelegem de ce verişoara noastră ţine atât de mult la conte.
Voi respecta coroana Elizabethei
de îndată ce mă numeşte succesoarea sa.
- Doamnă, regina mea nu va... - Dacă e îngrijorată de această propunere,
şi-o poate exprima direct mie.
Planurile continuă din partea noastră să ne întâlnim luna viitoare.
Da, doamnă, în York.
Vom realiza mult mai mult, fără trimişi între noi.
Cât de mult îţi place chipul stăpânei tale?
Graniţa.
Stop! Stop!
De ce nu mă poate întâlni ea în York?
Consiliul ei nu putea aştepta până să se întoarcă?
Treaba lor era urgentă, doamnă.
Hughenoţii au trimis un emisar.
Şi îl primeşte?
Anglia nu mai doreşte vărsare de sânge.
Dvs fiind din Franţa, trebuie să înţelegeţi.
Îi poţi spune surorii mele că ne rugăm pentru o pace rapidă,
ca să ne putem întâlni în curând.
Îi voi spune imediat.
Rămâi cu noi peste noapte la Holyrood.
Sunt sigură că dra Beaton ar salută compania dumneavoastră.
Mulţumesc doamnă.
Se ascunde în spatele consiliului ei.
Nu crezi că amână?
Nu cred că intenţionează să vă întâlniţi până când nu recunoşti
legitimitatea ei.
O promisiune falsă, atunci.
Represaliile, probabil, pentru refuzul tratatului.
Pentru refuzarea lui Dudley.
Aceasta este o chestiune de inimă, nu de stat.
Ele nu se amestecă bine.
N-ai spune, dră Fleming?
Mă tem că nu înţeleg.
Stăpâna ta îşi bate joc de sentimentele noastre.
Nu chiar.
Ele au valoare uneori.
Este târziu.
Trebuie să particip la stăpâna mea.
Nu.
Nu participa. Nu participa.
Gândeşte-te la soţia ta.
Da.
N-am vorbit despre nimic.
Bineînţeles că nu.
Variolă, doamnă.
Nu e niciun emisar.
Ea are variolă.
Cât de grav?
Destul de grav.
Du-te şi trezeşte-l pe fratele meu.
Îmbrăcaţi-mă.
Crezi că sunt păcătoasă?
Dumnezeu o îmbolnăveşte.
- El va decide dacă supravieţuieşte. - Da, Dumnezeu.
El are planul său.
Te va bucura să ştii că m-am gândit
la perspectiva de a mă căsători cu lord Dudley.
Vom face acest lucru cu o singură condiţie:
În timp ce îţi dorim o viaţă lungă şi sănătoasă
şi ca nicio rană sau boală să nu se abată asupra ta,
îţi vom face favoarea
de a ne logodi cu prietenul tău special,
lord Robert Dudley...
odată ce ne numeşti moştenitoare.
Ea ştie.
Prietenul meu special.
Îl vrea. Îl vrea pentru ea.
Pe Robert al meu.
Coroana mea!
Repede.
Ieşiţi afară! Afară! Afară! Repede afară!
Afară, afară! Afară acum!
Afară, afară, afară, afară, afară!
- Afară! Afară! - Afară!
- Ieşiţi afară! - Robert.
Afară, afară! Ieşiţi afară!
- Nu vă uitaţi! Nu vă uitaţi! - Afară! Afară!
Ieşiţi afară! Afară!
Întoarce privirea! Afară!
Afară! Afară!
Destul!
Sunt al tău.
Pentru totdeauna al tău.
Dar cum...
să-i refuz ceea ce am sugerat chiar eu?
Arăţi superb, mademoiselle.
Este un păcat că mă simt mai mult o soră pentru dvs, decât un frate?
Iertaţi-mă.
Uit de mine în compania dumneavoastră.
Fii oricine vrei cu noi.
Eşti o soră minunată.
Intră.
Avem vizi...
Avem vizitatori.
Familia Stuart?
Voi vorbi eu. Să nu spui nimic.
- Ce, nici măcar să... - Linişte.
Al patrulea conte de Lennox.
Fiul său, Henry, lord Darnley.
Iertaţi-mă.
Nu cunosc chipul reginei mele.
Lasă-mă pe mine, tată.
O să spun un vers.
Porneşte la lupta rapid, spirit al meu
pentru a vedea cine dintre voi îl înteţeşte.
Dar...
dacă ar trebui să nu reuşesc să aleg corect,
sufletul meu e cel care va fi bolnav.
Păcat.
Revenind la pământul nostru natal,
pentru a fi lipsiţi de a săruta...
reginei mele...
perfecta...
mână.
Elizabeth a fost destul de bună
pentru a ne acorda trecerea, aşa că...
iată-ne liberi să ne închinăm aşa cum vrem.
Mă îndoiesc că cea care te aduce e credinţa.
Mai degrabă căutarea pământurilor tatălui tău,
sau chiar tronul.
Tronul?
De ce să părăseşti curtea lui Elizabeth
dacă nu să-ţi recâştigi influenţa aici?
Şi fiind potrivită pentru mine, Casa de Lennox
nu e potrivită pentru toată Scoţia?
Te amuz?
Da.
Doamnă, nu trebuie să fii Elizabeth.
Cum aşa?
Păi, femeia trăieşte în frică.
Suspectează mereu intrigi,
- temându-se mereu de revoltă. - Temerile ei sunt înţelepte.
Amândouă avem nobili care ne-ar înlătura de la putere.
Te-am jignit?
Îndrăzneşti să atingi o suverană fără permisiunea ei?
Nu pot vorbi nici pentru tata, nici pentru Elizabeth,
numai pentru mine.
Şi...
vorbind pentru mine...
ai un supus loial în Henry al tău
care s-ar închina mai degrabă la picioarele tale
decât la o liturghie catolică.
Voi continua să merg cu tine până când te vei opune.
Rămâi?
Regina abia te cunoaşte, Alteţă.
Dar... voi cânta
şi nu voi auzi nimic.
Nu putem.
N-o vom face.
Nu e vorba de asta.
Îţi promit.
Ai încredere în mine.
Trebuie să...?
Nu.
Nu, nu-ţi face griji pentru mine.
Fără un tratat semnat, această uniune întăreşte pretenţia ei.
Nu e nevoie să te osteneşti. Sunt bine informată!
Iertaţi-ne. Noi căutăm doar să vă protejăm coroana.
Nu vă puteţi căsători cu el, doamnă.
Nu mă voi căsători cu el orbeşte.
A promis că n-are nicio ambiţie.
Înţelege că va fi doar consortul vostru,
un soţ al unei regine, nu un rege în drepturile sale?
- Da. - Mi se pare greu de crezut
că orice om s-ar mulţumi cu atât.
Căsătoria a doi catolici?
Doi Stuart, doamnă?
El are o cerere proprie, chiar şi fără logodna.
Împreună, fac o uniune
- a două cereri. - Ea a ales un englez,
aşa cum am cerut.
Ce scăpare am?
Implor-o să se mărite cu lord Dudley.
Nu-i voi oferi lordul meu, dacă asta înseamnă s-o numesc succesoare.
Altfel nu-l va accepta.
Atunci, las-o să-l refuze.
Cu succesiunea, sunt de acord.
Dar Darnley ne periclitează mai mult.
Dudley este marioneta ei.
El nu oferă niciun avantaj.
Decât dacă ea promite să te facă moştenitor.
Unde e această promisiune?
El va provoca revoltă printre nobilii noştri.
Inspiri atât de puţin respect
încât nu i-ai putea descuraja?
Nu trebuie să întârziem.
Trebuie să interziceţi această căsătorie.
- Aici e capătul? - Da.
Şi niciun supus n-ar trebui să călărească înaintea reginei sale.
Ar face-o?
Cum trebuie să te simţi
să conduci tot ceea ce vezi.
Nu-s decât slujitorul ei.
Eşti pregătit să fii slujitorul ei?
Este potrivit ca bărbatul să întrebe, nu?
Atunci întreabă.
Înaintea lui Dumnezeu, înaintea întregii Scoţii,
- înaintea întregii lumi... - Da?
vrei să fii regina mea?
Da.
Şi eu regele tău?
Da.
Şi stăpânul tău?
Soţul meu.
Anglia nu-l consideră pe lordul Darnley
un soţ potrivit.
El şi tatăl său
sunt supuşi englezi, doamnă.
Dacă regina mea ordonă întoarcerea lor, ei trebuie să se întoarcă.
Ea a cerut să mă mărit cu un nobil englez,
şi acum mă privează de asta.
Dorinţa ei este să nu te căsătoreşti cu acest nobil anume.
Îi poţi spune stăpânei tale ca voi face asta,
cu, sau fără binecuvântarea ei.
Doamnă...
înainte de a acţiona pripit, vă rog să vă gândiţi...
E destul că proprii mei lorzi mă tratează ca şi cum n-aş fi decât o fată.
Nu voi fi tratată la fel de Elizabeth.
Voi fi femeia care ea nu este.
Voi naşte un moştenitor, spre deosebire de ea care-i stearpă.
Pregătiţi calul ambasadorului.
Copil nesăbuit! Am lucrat prea mult timp
şi din greu, cu prea multă vărsare de sânge,
pentru a asigura pacea în ţara noastră!
Nu lăsa pasiunea ta blestemată să te conducă!
Ridici vocea, dle?
O vei coborî în prezenţa mea.
Dacă sfatul meu
nu mai are valoare, atunci sunt obligat
să mă retrag de la curte.
Dacă trebuie.
N-aveţi nici soţ, nici copii,
şi vă apropiaţi de o vârstă după care nu le puteţi avea.
Trebuie să vă confruntaţi cu adevărul, doamnă,
oricât de dezagreabil poate fi.
Eu m-am confruntat cu acest adevăr.
Înţelegi că nu pot.
Nu puteţi.
Şi dacă înţeleg?
Nu mai mult decât îl înţeleg pe Dumnezeu.
Este alegerea mea.
Dumnezeu a făcut femeia să fie soţie şi mamă.
Deci îi sfidaţi voia?
Nu.
Aleg să fiu bărbat.
Şi căsătoria este periculoasă.
Un astfel de bărbat cu care m-aş putea căsători,
fiind dezamăgit...
Ar conspira.
Veniturile niciunui print n-ar fi atât de mari
încât să satisfacă ambiţia nesăţioasă a bărbaţilor.
- Asta am înţeles. - De aceea
tu eşti cel mai apropiat lucru pe care-l voi avea vreodată
de o soţie.
Nu voi menţiona propunerea dvs lordului Dudley.
Această lume este un loc brutal.
Noi, bărbaţii, trebuie să fim mai înţelepţi, nu-i aşa?
Spune-mi ce să fac.
Trebuie să facem război civil în Scoţia.
Mă pui să destitui un monarh soră?
Va fi ori război civil acolo, ori război civil aici.
Nu vreau să ştiu nimic despre asta.
Aranjamentele trebuie să fie numai ale mele.
Prin plăcerea şi voia lui Dumnezeu,
proclamăm completa legătură a căsătoriei
între suverana noastră, Regina Mary a Scoţiei,
şi nobilul prinţ Henry, lord Darnley.
Autoritatea femeilor,
pe care eu nu o numesc adevărata autoritate ci legătură carnală,
rodeşte monştri.
Prin crimele lor,
tărâmuri şi naţiuni care obişnuiau să trăiască liber,
sunt aduse în robie împotriva voinţei lui Dumnezeu!
Conştiinţele lor ruginite trebuie trase la răspundere.
Trebuie să ridicăm armele cu apărătorul nostru, lord Moray.
Trebuie să facem război civil cu această regină falsă!
Trebuie să declarăm război împotriva
tuturor profeţilor falşi ai sfintei Evanghelii a lui Hristos!
Nu.
Ce vei face acum?
Bravo, Rizzio!
Eu unde stau? Unde stau?
Unde...
Ridică-te şi pregăteşte-te.
Elizabeth a finanţat o rebeliune.
El este în grija ta.
Îmbracă-te.
Pleacă! Du-te înapoi înăuntru!
- Te rog! Te rog! - Pleacă!
Mizerabilule!
Nu! Nu!
Ar trebui bătut ca un câine dacă se apropie.
O vorbă.
Lasă-l să se apropie.
Că te-am trădat aşa,
nu am nicio scuză.
Şi te implor...
- Te implor să... - Ridică-te.
Nu ţi-ai trădat natura.
Nu te pot învinovăţi
că ai cedat farmecelor sale aşa cum am făcut-o eu.
Dar trebuie să fim mai atenţi acum.
Moray mărşăluieşte spre sud-vest, spre Dumfries.
Englezii îi pot duce cu uşurinţă acolo.
Dacă ne grăbim, le vom tăia calea
înainte de a ajunge la porţi.
De ce să-i vânăm? Lăsaţi-i să vină la noi.
Ce ai vrea să facem?
Dacă îi pierdem din vedere, pot să ne flancheze.
Vreau să-i flanchez eu primul.
Este un pod pe care trebuie să-l folosească pentru a traversa Annan.
Putem face o ambuscadă acolo.
Dă ordinul.
Mary.
Am vorbit cu tine.
Da, am auzit.
Ţi-e frică, Henry?
Nu.
Bun. Deoarece săbiile noastre nu sunt doar pentru paradă.
De unde aţi venit?
Din Highlands, doamnă.
Ăştia doi sunt din Inverness, şi eu sunt din Thurso.
Catolic?
- Nu, doamnă. - Şi tu?
El nu ştie scoţiana, doamnă, doar galeza.
Spune-i că-i sunt recunoscătoare pentru serviciul său.
Spune că e mândru să-şi slujească regina,
şi să-şi dea viaţa dacă trebuie.
Spune-i, dacă vreunul dintre noi ar trebui să moară astăzi,
vom merge toţi în acelaşi Rai.
Mergeţi ca bărbaţii, nu ca băieţii!
Mărşăluiţi! E o cărare bună acolo!
În ritmul ăsta, înainte marş!
Nu, mergeţi prea lent.
Este prea lent!
Opriţi-vă!
Staţi deoparte şi lăsaţi oamenii mei să treacă.
Nu pot!
Vă ordon, faceţi loc.
Condu-le înapoi.
Grupaţi-vă! Grupaţi-vă!
Ocupaţi-vă de tunuri!
Ridicaţi-vă şi luptaţi!
- M-ai chemat? - Cât de mult ai băut?
Sărbătoresc victoria noastră, dragostea mea.
Ce faci?
Mary...
Închide ochii.
Aproape ai reuşit.
Nu, nu pot.
Nu pot. Am băut prea mult.
- Mar... - Gândeşte-te la Rizzio.
Da, da.
Aşa. Aşa.
Da? Aşa.
Rugaţi-vă pentru mine.
Va fi un armăsar bun.
Dacă v-aţi întrebat
unde a fost regina voastră în ultimele luni,
acum nu sunt secrete.
Bârfele se pot sfârşi.
Primăvara vine să dea roade.
Soţul meu şi cu mine mulţumim.
Cu binecuvântarea Cerului, aducem un alt Stuart
în această lume,
moştenitor al Scoţiei
şi al Angliei.
Moştenitor al Angliei?
Vorbeşte pentru ea.
Consilierii ei nu reuşesc s-o sfătuiască?
O sfătuim la nesfârşit, dle.
Nu că ea le dă atenţie.
Trebuie să te descurci mai bine.
Mai bine decât sfatul propriei tale reginei?
Cum a ajuns lumea la asta?
Înţelepţii servind capriciilor femeilor?
Da.
Şi puterea acelui om moare odată cu naşterea nepotului său.
Este o provocare clară.
Ea ştia bine că lord Randolph va raporta.
Şi ce ne-ai pus să facem?
Să mergem la război pentru nişte cuvinte necugetate?
Nu noi. Fratele ei.
El speră să ridice o a doua armată.
- Dacă ar fi să-l ajutăm... - Aşa cum am făcut cu prima?
Nu vă voi dezamăgi de două ori.
Doamnă, nu o putem lăsa să numească succesorul dvs.
Nu are niciun drept.
Când eu sunt moartă şi tu eşti mort şi ea e moartă,
nu contează ce nume am spus, sau nu.
Lumea va decide pentru sine.
Acum nu este momentul să ne înmuiem.
E o zi frumoasă, nu-i aşa?
Ne vedem înăuntru.
Dacă e băiat, cum se va numi micul dvs rege?
James.
Priviţi.
Şi lui îi place.
Deci...
puterea lui Mary creşte cu sarcina ei.
Scrisoarea ta a spus că aveai o propunere.
Odată ce Mary are un copil...
Darnley nu va fi niciodată rege.
Nu este nevoie de fiul tău.
Un copil nu-ţi poate acorda iertare.
Este drept că ar trebui să te întorci din exil.
Şi este corect că fiul meu ar trebui să fie rege,
şi putem conduce prin el,
dacă vom slăbi puterea lui Mary.
Mary, trebuie să vorbim.
Poţi deschide uşa?
- Mary? - Lasă-l să intre.
Deschide uşa ca să putem vorbi!
Mary?
Mary, deschide...
Ce faci aici?
Vino, Henry.
Îl primeşti pe David aici şi îl opreşti pe propriul soţ?
Când voi fi uns rege,
îmi vei acorda respectul unei soţii.
La urma urmei, asta ai promis.
Vrei ca tatăl său să nu fie altceva decât un consort?
Nu ştim dacă e un el.
Sunt mai mult decât un armăsar pentru o iapă, Mary.
Te rog, sunt obosită.
Mă iubeşti?
Mi-ai dat un moştenitor a două tronuri.
Asta contează mai mult decât dragostea.
Regina este slujitoarea lui Satana.
Ea este o soţie adulteră,
cu un desfrâu monstruos.
Această femeie a plăcerilor nu e potrivită să ne conducă.
Îngenunchem în faţa unui dihor
care a adăpostit un italian?
David Rizzio.
Un catolic care nu părăseşte niciodată dormitorul ei!
De unde ştim că copilul ei nu e un bastard?
David Rizzio.
El este un impediment pentru locul tău de drept ca rege.
Destul.
Vorbim de relaţia lui Rizzio cu soţia ta.
Cu Mary?
Greşeşti.
Oare el nu petrece mai mult timp cu regina
decât Alteţa Voastră?
De ce altceva ar face ea un menestrel obişnuit,
- secretarul ei particular? - Nu, nu se poate.
Şi contează dacă ar fi adevărat?
- Pentru că nu sunt un încornorat. - Ai prefera
ca adevărul să fie spus?
Că eşti un poponar?
Trebuie să-ţi ştergem păcatele.
Şi ori tu eşti adulterul, ori ea.
Ceilalţi lorzi au semnat.
Regele.
Ai păstrat asta.
Tu! Vino cu mine, dle!
Îndrăzniţi să daţi buzna în camera mea neanunţaţi?
- David Rizzio! - David.
Sunt însărcinată!
- Nu! Nu! - Ia-o.
Tot ce se face, este în numele lordului Darnley.
- Henry. - Daţi-mi drumul! Nu!
Lăsaţi-mă!
- Ce ai făcut? - S-a făcut.
Uită-te la mine. Uită-te la mine.
S-a făcut, Mary. Nu te băga.
Nu! Nu!
Adulter!
Nu!
- Destul! - Nu! Nu!
Stai deoparte.
Nu.
Vino, Mary!
Te rog...
Nu.
Te rog, nu. Te rog, nu.
- William! - Nu te băga.
Nu! - Nu!
Nu!
Tu trebuie să dai lovitura finală.
Nu pot.
Haide.
Nu. Nu.
Nu.
Adulter!
El ne-a amăgit, Mary.
Pe amândoi.
Ne-a adus dezonoare.
Nu-i aşa?
Încerci să-mi uzurpi coroana.
Nu ţi-am adus un copil?
Un minut nu face un bărbat.
Cere iertare...
pentru insulta ta.
- Cere iertare acum. - Ba nu.
Bothwell a scăpat.
Asta este vina ta.
Toate astea, acest haos.
E vina ta.
Mi-ai jurat ascultare, Mary,
în ziua căsătoriei noastre.
Mi-ai jurat supunere!
Sunt rege!
Eşti un trădător.
La fel şi tu.
Şi până când voi fi ucisă, şi pentru totdeauna după aceea,
Dumnezeu aşa vă v-a vedea.
Nu vei fi ucisă, doamnă.
Să mergem. Avem multe treburi.
Lordul Moray va sosi în curând.
Fratele meu a uneltit?
Fratele tău se întoarce pentru a-l ajuta pe soţul tău.
Vreau o băutură.
Voi fi închisa aici singură,
sau pot avea compania doamnelor mele?
Nu se poate, doamnă.
Vei rămâne în această cameră.
Atunci, cel puţin, să rămână soţul meu.
Sau vei avea un beţiv drept rege?
Vino, Henry.
Nu mă simt bine.
M-au forţat să intru în cameră, Mary.
Jur.
Şi nu am ştiut că...
Nu până când au sosit. Îţi promit.
Maitland este foarte convingător.
Da.
Fratele meu chiar mai mult de-atât.
Îţi vor lua coroana, ca şi pe a mea.
Ar trebui să plecăm de aici.
Este cel mai bine.
Pentru noi trei.
Da.
Este important ca oamenii să nu-i acuze
pe cei care au participat, ca trădători.
Ei trebuie să fie iertaţi ca să nu existe nicio îndoială
a loialităţii lor faţă de coroană.
Când ea îi iartă pe toţi cei implicaţi, poţi pleca.
Mi se va spune ce pot şi nu pot face?
Şi de către cine?
De către un simplu lord şi un frate vitreg bastard?
Nu sunt eu regele căruia i-ai promis credinţă
înainte de a continua cu violenţa ta?
Lasă-mă să-ţi reamintesc că acest rege poate merge
unde vrea cu soţia lui, când vrea.
Regina.
Ce e asta?
Armata Reginei.
Camerele voastre sunt gata.
Nu-i face să folosească forţa.
Au cel puţin 500.
Mai sunt alţii pe drum.
Atunci, vom ridica propria noastră armată.
Nu există niciun apetit pentru război.
Atunci să le creştem apetitul.
Când am ridicat ultima dată o armată,
nu era decât jumătate din mărimea armatei ei cu ajutorul Angliei.
Fără Anglia, vom fi zdrobiţi.
Ea ne-a manipulat.
Soţul meu susţine că nu ştia nimic de complotul vostru
- până în ziua respectivă. - Nu este adevărat.
A semnat un jurământ cu propria-i mână.
Dacă îl doriţi distrus, totuşi...
Nu distrus.
Vom semna această iertare
de îndată ce arătaţi jurământul.
Da, doamnă.
Florile sunt toate de o singură culoare.
Macii sunt roşii.
Nu cunosc o altă culoare care...
La lumină, sunt mai multe culori... roşu şi altele.
Natura este mai subtilă.
Consiliul s-a întrunit.
Sunt veşti din Scoţia.
Ce părere ai?
Minunat.
Florile nu-s prea simple?
Veştile sunt urgente.
Ce noutăţi vreau din Scoţia?
Vărsare de sânge?
Du-te şi conspiraţi între voi.
Foarte bine.
Ardeţi-l.
Voi începe din nou.
Ardeţi-l, am spus!
Ai vizitat-o pe mama şi pe mine aici
înainte de a pleca în Franţa. Îţi aminteşti?
Da. Au fost vremuri tumultuoase.
Aici, în această vâlcea m-ai ridicat în sus
când am spus că doream să fiu o pasăre.
Dacă spui tu.
Înţeleg de ce nu ţi-ai aminti
un lucru fără importanţă ca acesta.
Ce consecinţe au închipuirile unei fetiţe?
Nu toate fetiţele se nasc pentru a fi regine.
Aş vrea să-mi ridici copilul într-o zi.
Să-l faci să zboare cum mi-ai făcut mie.
El se va naşte prinţ,
şi într-o zi, rege.
Vreau ca el să-şi iubească unchiul,
şi să se nască într-o ţară paşnică.
- Aş vrea acelaşi lucru. - Atunci, îţi vei iubi sora
aşa cum vei iubi copilul ei?
Pentru că ea încă te iubeşte.
Şi dacă este un fiu, ea îl va boteza James,
după bunicul său cât şi unchiul său.
Nu merit bună...
- James. - bunătatea ta.
Draga mea verişoară Elizabeth,
am avut diferendele noastre,
şi ce durere a adus în inima mea.
Dar înainte de a aduce un copil în această lume,
aş dori împăcarea.
Copilul nostru aş vrea să aibe două mame.
O mamă care îl poartă...
şi tu, naşa lui aleasă.
Niciun copil nu ar fi mai binecuvântat.
Mi s-a spus că naşterea a fost lungă.
Dar numai cu suferinţă ştim bucuria.
Ce bucurie mai mare decât să ai un fiu al tău.
Cu umilinţă accept invitaţia de a fi naşa lui,
să pot împărtăşi fericirea ta.
Mai mult, ar trebui să revenim la problema moştenirii,
acum că o nouă generaţie e deasupra noastră.
Termenii tăi sunt foarte agreabili.
E corect ca moştenitorul tău să-ţi succeadă dacă te căsătoreşti
şi ai copiii tăi.
Şi nu trebuie, este o mare onoare a fiului meu
să domnească după exemplul tău sublim.
Dacă îi acordaţi ei succesiunea,
răsplătim nesupunerea ei.
Ce nesupunere?
Ea nu este supusul nostru.
Şi totuşi ne veţi face supuşii ei.
Ce-ai produs
în toate călătoriile tale între regatele noastre?
Discordie?
Război?
Moarte?
Şi acum ai îndrăzneala să te îndoieşti de judecata mea?
Mai bine te-ai întreba pe tine.
Regret că m-aţi perceput ca pe un eşec.
Vă servim pe deplin,
din toate inimile noastre.
Oricare dintre noi ar muri cu bucurie pentru dvs,
dar Mary este duşmanul nostru şi e catolică.
Este doar regina voastră dacă eu nu voi avea un moştenitor.
Şi veţi avea, doamnă?
Căci ne-aţi dat puţine speranţe până în prezent.
În ciuda eforturilor voastre, ea a învins.
Ea s-a dovedit
de fapt, mult mai capabilă decât propriul meu Consiliu privat!
Ar trebui să mor înainte de vremea mea,
am putea face mai rău decât să o plasăm pe tronul Angliei.
Nu este numele tău?
- Este falsificat. - Henry...
- Jur, asta-i o jignire. - E mâna ta.
Trebuie să mă crezi.
Nu o să-mi văd fiul?
Nu îl voi vedea?
Nu trebuie să-şi cunoască tatăl?
De dragul copilului tău,
să fii mulţumit cu o iertare şi cu viaţa ta.
Am procurat o casă pentru tine.
Trebuie să trăim separat.
Bothwell te va conduce acolo.
Te muţi.
- Trebuie să divorţezi de el, dnă. - Este interzis.
Nu în Biserica Scoţiei.
El este tatăl copilului meu.
Nu-i voi face o astfel de ruşine.
- Darnley este blestemat. - Este inofensiv.
Nu chiar.
Complotează încă să ia coroana.
L-au auzit oamenii mei. Vorbea despre regicid.
Ai comandat armate împotriva altor armate.
Acum te temi de un singur om?
- N-am pretins că mă tem de el. - Atunci de ce susţii divorţul?
Jurământul meu este de a te apăra.
Deci te temi de el.
Aşa cum tu ai jurat să mă aperi,
eu am jurat loialitate faţă de soţul meu.
Orice om care se căsătoreşte cu mine va încerca să devină rege.
Nu-i datorez nici alinare, nici titluri,
dar nu voi deveni o doamnă Henry VIII,
dispensându-mă de soţi, aşa cum a făcut el cu soţiile.
La naiba.
My Lord,
ai combătut bine în consiliu.
Pot împrumuta înţelepciunea ta pentru un moment?
Regina nu ar trebui să renunţe la protecţia ta.
Mami!
E vorba de lordul Darnley.
A fost o încercare asupra vieţii lui.
E mort?
Vă voi duce la moşia mea.
Nu sunteţi în siguranţă aici.
James ar trebui să rămână cu una dintre doamnele voastre
pentru siguranţa lui.
E în regulă.
De îndată ce femeile sunt încărcate, plecăm.
Haideţi!
- E în regulă. - Doamnă.
Doamnă, trebuie să plecăm.
Mamă! Mamă!
Mamă!
Mamă! Mamă...
Scuze.
Nu este nevoie.
Putem vorbi în privat?
Ce te aduce aici?
Parlamentul va ratifica o proclamaţie
cerându-vă să vă căsătoriţi cu un supus scoţian,
acum, că sunteţi văduvă.
A trecut doar o zi.
Ei se întâlnesc mâine.
Sfatul consiliului dumneavoastră este că ar trebui să vă căsătoriţi cu mine.
Ce ai făcut?
Criminalule.
Nu v-am venit în ajutor atunci când lorzii voştri s-au răzvrătit?
Nu? Am fost loial!
Eu!
Refuză, şi nu voi veni în ajutor
când se vor răzvrăti din nou.
Te rog...
Veniţi.
Dezbrăcaţi-o pe stăpâna voastră.
A fost de acord să fie soţia mea.
O curvă din Babilon
care sfidează sfinţenia căsătoriei.
Şi mai rău,
a încălcat porunca cea mai solemnă:
să nu ucizi.
A pus să-i fie ucis soţul
ca să se poată căsători cu rivalul său.
Ne vom închina unei curve criminale?
Regina Târfă se căsătoreşte cu alt bărbat
cu care s-a culcat în afara căsătoriei.
Regatul nostru a devenit o ruşine,
pentru Dumnezeu şi întreaga lume!
Moarte curvei!
Moarte curvei! Moarte curvei!
Moarte curvei!
Moarte curvei! Moarte curvei!
Moarte curvei!
Moarte curvei! Moarte curvei!
Moarte curvei!
Moarte curvei! Moarte curvei!
Ai promis că voi fi rege.
Dacă logodnica ta abdică,
şi tu abdici.
Asta a fost intenţia ta.
Evenimentele au depăşit toate intenţiile.
Mincinosule!
Mincinoşilor.
Evenimente? Da.
Evenimente croite de voi, nu este adevărat?
Vorbeşte, blestemat să fii.
Fiţi bărbaţi şi asumaţi-vă trădarea.
Nu m-aţi înşelat?
Aşa cum au făcut cu regina lor din ziua în care ea a revenit.
Ai fost destul de prost să ai încredere în aceşti oameni?
Cine a ridicat armele împotriva ta?
Trebuie să abdici, doamnă.
Când fiul tău va avea vârsta, îşi va asuma tronul.
Până atunci, stăpânul meu va fi regent.
- Frate. - Am găsit-o pe doamna Seton.
Băiatul este acum în custodia noastră la Holyrood.
Îl ţineţi prizonier pe fiul meu?
Nu este prizonier.
E la moşia mea, până când este destul de mare...
E tizul tău, James.
Numit după tine.
Dacă vrei să fie rege într-o zi,
trebuie să abdici.
- Nu voi face asta. - O vei face, doamnă.
Cu forţa, dacă trebuie.
Voi răspunde la forţă cu forţă.
Oamenii cred că eşti o trădătoare şi o curvă.
Ce armată poate învinge
o întreagă naţiune întoarsă împotriva reginei sale?
Mai degrabă s-ar plimba cu capul tău într-o prăjină,
decât să se plece în faţa unei desfrânate.
Eu unul, aş ridica cu bucurie acea prăjină.
Are dreptate. Nu poţi ridica o armată.
De multe ori ai spus că nu pot face ceea ce am făcut.
Atunci, am terminat aici.
Asta-i dincolo de controlul meu.
Îţi cer să te răzgândeşti.
Tot ce am făcut, a fost să încerc să unific acest pământ.
Ştiu.
Să renunţ la coroană ar fi împotriva voinţei lui Dumnezeu.
Dumnezeu nu te va apăra.
Eu te voi apăra, ca rudă a mea.
Mi-aş dori să fi fost rude.
Dar nu mai suntem.
Dacă tu şi celelalte doriţi să plecaţi, ar trebui să o faceţi.
Datoria noastră e faţă de dvs.
Aţi făcut destul.
Nu-mi datoraţi viaţa.
Surorile nu abandonează surorile.
O regină nu are surori.
- Are doar ţara sa. - Care v-a trădat.
Aţi risca totul pentru acest pământ şi oamenii săi?
Aş face-o.
Nu merită.
Nu mă aştept să înţelegi.
Numai o altă regină ar putea.
Nu facem nimic când sora mea este detronată?
Nu e sora ta.
Nu poate nici să fie succesoarea ta.
Nu o femeie, a cărei proprii supuşi o numesc desfrânată.
Astea-s vorbele lui Cecil.
Vorbesc pentru mine.
Totuşi, tot consiliul este de acord.
Cât de cruzi sunt bărbaţii.
Anglia nu e atât de diferită de Scoţia.
Da. Sunt surori.
Doamnă.
Vino.
Am mers înainte.
Ea va fi aici în curând.
Rămâneţi aici.
Majestatea Voastră.
Verişoară?
Da.
Eşti bine?
Vocea ta nu e cum mă aşteptam.
La ce te aşteptai?
Nu ştiu.
Am vrut de mult să-ţi văd chipul.
Nimeni nu poate şti că ne întâlnim.
Da, am fost instruită.
Dacă vorbeşti cuiva despre asta, voi nega.
Şi voi considera cuvintele tale ca trădare.
Sunt supusa ta acum?
Nu.
Nu eşti supusa mea.
Dar îmi cauţi ajutorul.
Sunt recunoscătoare pentru protecţia ta.
Sunt bucuroasă să o acord.
Cum s-a ajuns aici?
Pot să te văd, soră?
Ochii mei sunt obosiţi de la călătorie.
Ar fi trebuit să rămân fidelă dragostei tale.
Ar fi trebuit să urmez exemplul tău şi să nu mă fi căsătorit niciodată.
Atunci, n-ai fi avut niciun fiu.
A cărui mamă este fără coroană,
al cărui propriu tron, este uzurpat de unchiul său.
Trebuie să ai credinţă.
Fratele tău se va ţine de cuvânt.
Nu am încredere în el.
Am încredere doar în tine.
Îi vei lăsa să arate lumii
că o regină poate jura strâmb atât de uşor?
Răspunde-mi, soră.
Să mă lupt cu Scoţia
şi să-mi trădez propriul cler în numele unui catolic,
nu, nu pot.
Ştii că nu pot.
Ai venit atât de departe şi riscând atât de mult
doar ca să mă refuzi?
Am venit...
Am venit pentru că...
Dacă îmi refuzi o armată, spune-mi-o în faţă.
Nu mă obliga să cerşesc la spatele tău.
Voi îngenunchea înaintea ta, dacă trebuie.
Asta nu ar conta.
Eşti în siguranţă aici, în Anglia.
Asta e tot ce pot oferi.
Am fost abandonată de atât de mulţi.
Sunt cu totul singură.
La fel ca mine
Singură.
Atunci, fii sora mea.
Fii naşa băiatul meu.
Împreună i-am putea cuceri pe toţi cei care se îndoiesc de noi.
Nu fi o sculă în mâinile lor.
Exact la duşmănia noastră speră ei.
Ştiu că inima ta are mai mult în ea
decât bărbaţii care te sfătuiesc.
Sunt mai mult bărbat acum, decât femeie.
Tronul m-a făcut aşa.
Dar nu am nici o duşmănie cu tine.
În afara seminţelor revoltei,
şi să mă înşeli din nou şi din nou?
Dacă încă mai cauţi protecţia mea,
ai face bine să ai grijă la vorbele tale.
Nu voi fi dojenită de inferioara mea.
Inferioara ta?
Sunt o Stuart...
care îmi dă o mai mare pretenţie la Anglia decât ţie.
Am pus să fie făcută asta...
pentru că am vrut să prezint cea mai bună versiune a mea.
Am fost geloasă.
Pe frumuseţea ta.
Pe curajul tău.
Pe maternitatea ta.
Pari să mă depăşeşti în toate privinţele.
Dar acum văd că nu există niciun motiv de invidie.
Darurile tale...
sunt căderea ta.
Ce urmează acum, soră?
Vei avea în continuare protecţia mea,
în conformitate cu termenii mei.
Până când pui să fiu omorâtă?
Nu voi face aşa ceva.
Oare?
Aşa cum Henry a ucis-o pe mama ta?
Eu nu sunt tata.
Dar îi împărtăşeşti sângele.
Atâta timp cât nu-i provoci pe vrăjmaşii mei,
nu ai de ce să te temi.
Soarta ta stă în propriile tale mâini.
Dacă voi căuta să-i ajut pe vrăjmaşii tăi,
asta-i numai pentru că m-ai împins în braţele lor.
Şi dacă va trebui să mă omori...
aminteşte-ţi că-ţi omori sora.
Şi o omori pe regina ta.
Duceţi-o undeva unde o puteţi păzi bine.
E vremea.
Soră...
mi-a fost prezentată dovada,
scrisă de mâna ta.
Acesta arată că ai uneltit
cu forţele catolice împotriva vieţii mele.
Fie că aceste scrisori sunt, sau nu, scrise de mâna ta,
trebuie să acţionez.
Aş vrea să-ţi pot spune aceste cuvinte direct,
dar ele există doar în mintea mea,
la fel că rugăciunea şi penitenţa.
Sper că Dumnezeu le va auzi.
Crede-mă când îţi spun cât mă îmbătrâneşte
să suport o astfel de povară,
condamnând la moarte singură femeie
care ştie ce înseamnă să conduci ca regină acest pământ.
Ai avut dreptate când am vorbit cu o jumătate de viaţă în urmă.
Ai spus că va veni ziua.
Şi acea zi a venit.
Regret că nu am făcut atunci ceea ce fac acum,
astfel încât te-aş fi putut cruţa de atât de mulţi ani
de închisoare şi mizerie.
Dacă te uiţi la mine acum,
nu m-ai recunoaşte.
Am renunţat la toate sentimentele de sine
pentru tronul care conduce fiecare cuvânt al meu şi acţiune.
Dar când mă gândesc la tine, nu văd o femeie în vârstă,
ci mai degrabă tânăra regină splendidă
al cărui portret l-am privit mai întâi
în urmă cu 25 de ani,
şi a cărei frumuseţe a strălucit aşa puternic când ne-am întâlnit,
în ciuda disperării ei.
Ştiu că braţele lui Dumnezeu te vor accepta aşa,
ca tânăra regină mândră,
pe care am iubit-o şi admirat-o mereu.
Fie ca sufletul tău să aibă milă de al meu.
Alteţă.
Prin ordinul suveranei noastre Elizabeth...
regina Angliei, Ţarii Galilor şi Irlandei;
Stăpână a Scoţiei;
certificat de către consiliul ei şi de Parlament...
Mary Stuart este condamnată la moarte...
în această zi, 8 februarie,
anul Domnului nostru, 1587.
Ea se crede martir.
James...
singurul meu fiu...
mă rog ca în viaţa ta
să reuşeşti unde nu am putut eu,
lucru pentru care sunt pe cale să-mi dau viaţa.
În sfârşitul meu este începutul meu.
Te voi privi din cer...
cum coroana ta uneşte într-o zi două regate.
Şi vom avea pace.
Rolul lui Mary în complotul de a o ucide pe verişoara sa a fost disputat,
dar ameninţarea sa pentru Elizabeth a fost domolită cu viaţa sa.
Elizabeth nu s-a măritat niciodată, n-a avut copii şi n-a numit un moştenitor.
A domnit aproape 45 de ani.
Fiul lui Mary, James, a supravieţuit. După moartea lui Elizabeth,
a devenit primul monarh care a condus Anglia şi Scoţia.
M A R Y , R E G I N A S C O Ţ I E I.
Traducerea şi adaptarea: Dorula - SceneFZteam www.scenefz.me