Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)
Fir-ar să fie!
Şi eu era să fiu spânzurat odată.
Dar nu mi-a păsat foarte tare.
Dar ţie?
Acum te lăsăm.
N-aş vrea să mă vadă cineva pe aici
şi să-i vină ideea prostească să facă legătura cu...
moartea ta întâmplătoare.
Pe de altă parte,
nu e bine pentru un bărbat să rămână singur pe aici.
S-ar putea gândi la lucruri îngrozitoare.
Bucură-te de puţină companie!
Şerpi!
Stai Ollie... Stai Ollie...
Să nu pleci fără mine, da, Ollie?
Doamne...
Orice-aş fi făcut să te scot din sărite...
Dacă mă scoţi din încurcătura asta...
Spune-mi numai ce-a fost şi îndrept eu lucrurile.
Am avut o săptămână de rahat încă din prima zi.
Totul a început când am intrat în Crystal River
să scot nişte bani de la bancă.
Trebuia să-mi fi dat seama că se arată numai ghinioane
când mi s-a furat calul
şi am fost nevoit să-l înlocuiesc cu ceva care nu era tocmai un pur-sânge.
Norocul trebuia să mi se schimbe cât mai degrabă.
Meciul de poker al secolului avea să înceapă peste patru zile în St. Louis
şi-mi mai lipseau 3 000 de dolari din taxa de înscriere.
Pentru nimic în lume nu voiam să ratez meciul ăla.
Nu era în joc numai potul de jumătate de milion de câştigat,
deşi o asemenea sumă merita toată atenţia,
dar trebuia să aflu cât de bun eram în realitate.
Odată pentru totdeauna.
Închis până mâine dimineaţă
Trebuia să rămân în oraş peste noapte.
Afacerile aveau să aştepte până dimineaţa următoare.
- Bună ziua, domnule. - Bună, fiule.
- Cât? - Pe zi, pe săptămână sau pe lună?
Nu să ai grijă de el, cât îmi dai ca să-l iei. Pentru totdeauna!
Omul ăsta vrea să vândă un măgar!
Măgarul ăla nu merită mai mult de un dolar.
Ei bine, domnule, am încheiat târgul!
Uite-ţi dolarul!
Nu mănâncă mult, dar e un ticălos încăpăţânat.
Şi-i place să i se spună Arthur.
Din momentul în care am dat ochii cu acest hombre, am mirosit necazurile.
Şi fasolea reîncălzită...
Altceva mi-a spus că nu era doar o întâlnire întâmplătoare.
Plătesc cei 10 ai tăi şi plusez cu 10.
Sec.
- Ce ai? - Ful.
Eşti mai bună decât mine.
La naiba! Eşti o doamnă norocoasă.
Locul ăsta e ocupat?
Acum este.
Mă cheamă Annabelle Bransford.
Ţie cum ţi se spune?
Bret Maverick. (Maverick = hoinar) Mă bucur de cunoştinţă.
Îmi place jocul aşa cum este acum.
Păi, eu aduc tot felul de lucruri noi la masă.
Foarte rar joc la cacialma şi nu trişez, niciodată.
Nu pot să cred asta.
- Nici eu. - Îmi place jocul exact aşa cum e acum.
- La ce bun un scaun gol? - Chiar aşa.
Pariez că am să te fac să te răzgândeşti.
Promit că am să pierd cel puţin o oră.
Asta-mi place.
- Mie-mi convine. - E genul meu de jucător.
Se joacă cu cinci cărţi.
Te rog, ocupă loc!
Cum spuneam, mă numesc doamna Annabelle Bransford.
Am auzit fiecare cuvânt pe care l-ai spus. În afară de chestia cu "doamna".
Deschiderea.
Intru.
Acelaşi joc. Fise, domnule.
Poţi pierde oricât de mult vrei.
Două sute.
- Ai spus că ai să pierzi timp de o oră. - Sunt un om de cuvânt.
Bine.
Faceţi pariurile!
Era şi timpul!
Plătesc...
Şi plusez cu 20.
Uşurel, am rămas fără fise.
Plătesc ce-ai cerut tu şi...
sec.
Două perechi. Aşi cu dame.
Norocul meu, eu am trei şesari.
Îmi pare rău.
Frumos pot.
Ai spart ghinionul.
Asta n-ar trebui să se pună.
- Poftim? - Am zis că mâna asta n-ar trebui să se pună.
Ai vreun motiv întemeiat pentru care să nu se pună?
Nu-mi era mintea la joc.
Nu-ţi era... Nu-i era mintea la...
- Cum te cheamă, fiule? - Johnny.
- Johnny... Mai ai şi un alt nume? - Johnny Hardin.
- Şi cu ce te ocupi? - Sunt pistolar.
Bănuiesc că dacă mai eşti în viaţă şi joci cărţi cu noi...
eşti şi un pistolar bun.
Vrei să afli?
Domnilor, categoric, mâna asta nu se pune. Ia-i tu pe toţi!
Cum crezi tu că e bine. Eu mă mulţumesc cu ce rămâne.
Dintotdeauna ai fost aşa de laş?
Da, cred că da. Cel puţin de când îmi amintesc.
Tatăl meu obişnuia să spună: Cine luptă şi fuge,
are ocazia să fugă şi altă dată.
Ce?
Uite ce este! Nu văd...
Uşurel...
Unde arde, fiule?
Uşurel. Nu mă împuşca, bine? Încerc doar să-mi expun punctul de vedere.
Spuneam că nu văd ce mare lucru e să fii curajos.
Eu sunt un jucător de cărţi.
Spune-mi cartofor, dacă vrei. Şi vreau să ajung un cartofor bătrân.
Tu în schimb, eşti pistolar.
Şi unul foarte bun, din câte am auzit.
Dacă m-aş pune cu tine, ce şanse aş avea? Răspunsul?
Zero!
Absolut niciuna.
Încă o dată?
Al naibii! Nu vrea nicicum să stea în toc.
Cred că este un arc acolo.
Haideţi băieţi, să ne întoarcem la poker!
Cine vrea să joace poker?
Cine vrea să vadă pe cineva ucis?
Atunci să jucăm poker.
Mai bine să fii bogat decât mort.
A fost rapid? Mie mi s-a părut rapid.
A fost rapid? A fost?
Da...
Şi acum... Ce spuneai, armăsarule?
Cred că am să trag!
Glumeam...
Scuză-mă, nu m-am putut abţine.
Deschid.
- Plusez cu 75 de dolari. - 75...
Asta....
rezolvă pariul tău.
Şi eu plusez cu... cât e aici. Pare să fie 100.
Rahat! Mă arunc.
N-ai plătit ca să te uiţi...
Ai spus că nu joci la cacialma. Aveam o pereche de aşi!
Nu! Am spus că nu trişez niciodată şi că foarte rar joc la cacialma.
- Acum e foarte rar. - Ai trişat tot jocul!
Tu ce crezi c-am făcut timp de o oră când pierdeam?
V-am studiat ticurile.
Ticul tău e că atunci când ai cărţi bune,
mişti cărţile înainte şi înapoi şi te foieşti pe scaun.
Adineauri am spus că eşti un trişor!
M-ai făcut şi... laş.
Dar mi-am spus că mă tachinezi, doar.
Ia-ţi mâinile de pe el!
E al nostru mai întâi!
De când te-am văzut pe fereastră, am început să cred în Atotputernicul.
Hei, băieţi, să ştiţi că aţi băut... Cam mult!
Şi aţi jucat prost. Cine-i de vină pentru asta?
Tu, nemernicule! Numai tu eşti de vină!
Acum e rândul nostru!
- O să fie o bătaie. - Vino aici, fiule.
Te rog să-mi ţii asta.
Dacă încep s-o încasez,
poţi să mă împuşti.
- Să vă împuşc? - Să mă împuşti.
- Ai grijă să nu se murdărească. - Noroc!
Am să-ţi crăp capul, filfizonule!
Vă bateţi destul de bine.
- Mă bucur că n-a trebuit să vă omor. - Şi eu.
- Apropo, am câştigat 20 de cenţi. - 20 de cenţi?
Datorită cămăşii mele norocoase.
Fiindcă veni vorba de cei 20 de cenţi ai mei...
Mi s-a rupt cămaşa!
La naiba!
Ce poate fi mai rău decât asta? Tu!
Ce-ai spus mai înainte? Mi-ai spus într-un anume fel.
Nimic, nimic. Nimic important.
Te-a făcut laş fără coloană vertebrală.
N-am spus asta!
Poate că am spus poate trişor fără coloană vertebrală, dar..
Trişor? Trişor!
- Doar te tachinam. - Mă tachinai?
Nu-mi place să fiu tachinat!
Prietene, îmi pare rău.
Acum eu te tachinez.
Hai să jucăm poker!
Să-ţi aduc scaunul.
- A fost de-a dreptul uimitor. - Uneori am pur şi simplu noroc.
Cine făcea cărţile? Eu?
Scuzaţi-mă. Cred că am terminat cu jocul pentru seara asta.
- Noapte bună, doamnă. - Noapte bună.
Noapte bună, fiule.
- Se joacă cu cinci cărţi, te deranjează? - Cum vrei.
- Te superi dacă eu iau şase? - Cum?
Un pic de umor de poker. Iar te-am tachinat.
- Cine este? - Annabelle Bransford.
N-ar trebui să fac asta.
Păi stai pe hol, doar. Cred că e legal încă în statul ăsta.
Dacă n-aş fi căsătorită...
Nu m-am putut abţine.
Toată fiinţa mea striga să te iau în braţe.
Treci oricând vrei pe aici!
Ştiu că s-ar putea să nu ne mai vedem niciodată...
Aşa că pot să spun fără nicio teamă...
că eşti cel mai atrăgător bărbat pe care l-am văzut vreodată.
La revedere.
Cum aş putea oare să merg mai departe fără portofel?
Dacă nu-mi dai banii înapoi, te trimit la închisoare.
Fir-ar să fie!
Nu te supăra pe mine! Nu e vina mea că eşti o hoaţă nepricepută.
Sunt o hoaţă foarte bună, domnule. Doar că am avut ghinion, asta-i tot!
Ştiu ce înseamnă asta.
De unde eşti? Şi la accent ai mai putea lucra puţin.
Celor mai mulţi domni le place accentul meu din Sud.
Indiscutabil.
Dar pariez că nu există nici un domn Bransford, nu-i aşa?
Nu, nu există şi nici nu va exista, mulţumesc foarte mult.
Acum ce facem?
Doar n-o să mă predai?
Eu sunt un cetăţean care respectă legea. E datoria mea să te predau.
Mă tem că va trebui s-o fac.
La naiba! Mi-am recuperat banii şi nu s-a întâmplat nimic rău.
Hai să spunem că suntem chit, bine?
La naiba!
Ce?
Păi, eşti atât de iritant şi de plăcut.
Cred că mai trebuie să lucrez la asta.
Uite, iar eşti foarte plăcut.
Cred că...
dacă ne-am fi întâlnit în alte împrejurări,
poate că ne-am fi urât unul pe celălalt.
Nu există nici o doamnă Maverick, nu-i aşa?
Sunt sigur că mi-aş fi amintit.
Îmi dai voie?
Aş fi vrut să nu ne întâlnim niciodată.
La revedere.
La revedere...
Ticăloasa!
Pot să te ajut cu ceva?
Trebuie să recunoşti că de data asta am fost mult mai bună.
Nu doar mai bună. Ai fost bună.
- Am fost? - Nu doar bună. Foarte bună!
Mulţumesc.
Iar acum...
e timpul să faci ceva ce vreau eu.
Cum îndrăzneşti? Sunt o doamnă. Nici într-un milion de ani!
Nici dacă ai avea 100 de ani. Nici dacă eu aş avea 100 de ani.
Taci din gură! Nu vreau să mă culc cu tine, cucoană!
De ce nu?
De ce nu? Pentru că mi-ar fi prea frică!
Dacă aş adormi, Dumnezeu ştie ce parte din mine ai fura.
M-aş trezi cu tot felul de părţi lipsă.
Dar e clar că... nu ştiu cum se curăţă asta, iar tu trebuie să ştii, aşa că...
Spălătoria e închisă, plec devreme şi-mi eşti datoare.
Să pui scrobeală puţină...
Dacă nu te pot atinge pe tine, îţi pot atinge cămaşa şi pot să visez.
Mulţumesc.
- Ai nevoie de ajutor? - Da, mulţumesc...
Mulţumesc.
Noapte bună, Bert.
Bret. Ăsta e numele meu: Bret.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
- Eugene e aici? - Da, domnule, dar e ocupat.
Ridică-te, chel bătrân! Sus de acolo!
Am nevoie de bani gheaţă. Goleşte-ţi buzunarele pe masă!
- Gura! Pune banii pe masă. - N-am nici un ban.
- Pune-i pe masă! - Jaf!
- E-n regulă. - E prietenul meu Bret care ne salută.
Du-te şi spune-le tuturor că totul e în regulă.
Da, domnule.
- Ticălosule! - Nemernic ce eşti!
Cum îţi mai merge, Eugene?
Cum nu se poate mai rău, Bret.
- Ştiu că-ţi datorez 1 000 de dolari. - De aia am şi venit.
Nu vrei să accepţi doar 100?
Ascultă! Nu m-am eschivat niciodată de la plată.
Păsuieşte-mă până la sfârţitul anului!
La sfârşitul...? Eugene, am nevoie de banii ăia acum!
- Pentru...? - Pentru Campionatul de poker All Rivers.
- Da.. Cât costă înscrierea? - 25 000 de dolari.
Îmi mai lipsesc 3 000 de dolari, dar cu Joseph şi cu tine...
Slim Cotlet îmi era şi el dator, dar...
văduva lui a folosit banii pentru înmormântare.
Nu i s-a găsit cadavrul.
- Ce? - Nu i s-a găsit cadavrul.
Văduva m-a tras în piept.
Ce-i cu oamenii dîn ziua de azi?
Te înţeleg. Nu poţi avea încredere în ei. Ia ultima mea sută.
Nu ultima ta sută. Ce faci cu Matilda şi copilul?
- Banca e jefuită! - Ce jaf? Ţi-am mai spus...
L-ai auzit! Jefuiesc banca! Treci acolo!
Iau eu asta, pistolarule.
Mulţumesc. Goleşte-ţi buzunarele, bătrâne.
Am un dolar de argint.
Un dolar de argint? Mai caută! Mă mănâncă degetul de pe trăgaci.
Bine, nu trage. Nu trage!
- Ia-i! - Ia te uită...
- Sute şi mii! - Şi ziceai că eşti falit?!
Acum sunt! I-a luat el. - Da, şi o să iau şi restul!
Nu mai am!
Întoarce-ţi buzunarele. Nemernicule! Mai repede!
- Hei! - Scuză-mă...
Dă-mi aia!
Hai să aruncăm seiful în aer! Aprinde!
Toată lumea capetele jos!
Sunt prea bătrân pentru rahatul ăsta!
Ticăloşilor, aţi venit mai devreme cu o zi!
Eugene! Încearcă să rezişti.
Doar atât mi-a mai rămas.
La naiba, Bret!
E Maverick!
N-ai de ce să-ţi faci griji.
Avem o vorbă cu tine, amice!
Unde te duci?
Te-am prins!
- V-a văzut cineva? - Nimeni.
Dacă veneaţi mai târziu aseară, monstrul ăla mă mânca de viu.
Am observat.
- Bănuieşte cineva ceva? - Nimic. Aţi fost la înălţime!
Adevărul e că ne-am distrat.
- Fără glumă! - Mulţumim că ne-ai pocnit doar uşor.
Uşor?
Am dat ce-a fost mai bun în mine.
Asta de aici m-a cam zguduit.
- E bine. - Ne datorezi cinci dolari de căciulă.
Exact. Atâta face o bătaie, cinci dolari, nu?
Băieţi, n-o să vă vină să credeţi. Au curăţat banca şi m-au curăţat şi pe mine.
Va trebui să vă rămân dator.
Vrei să spui că...
n-ai să ne dai banii după ce-ai dat ce-a fost mai bun în tine?
Exact asta...
- Moartea mea nu te îmbogăţeşte. - Dar mă face să mă simt mai bine.
Aici ai dreptate.
Să vedem aici...
Scuze. Am uitat de ăştia! Pe cuvânt, am uitat.
Mereu ţin câte ceva ascuns în vestă
pentru o vreme ploioasă ca asta.
Asta e bine pentru că se înnora destul de repede.
E o bancnotă de 100 de dolari.
- O bancnotă de 100 de dolari!? - Dar îmi trebuie restul.
- Asta înseamnă 80. - 75.
Să vedem ce avem aici.
Am 17 dolari aici.
17 dolari? Îmi datorezi 8 dolari de o lună.
- Asta o rezolvăm mai târziu. - Mereu mă tragi pe sfoară.
Nu-mi vine să cred!
E pe aproape. Aţi ieşit mai bine decât credeaţi.
Aici aveţi suta de dolari. Mi-a făcut plăcere să lucrez cu voi.
Dar să nu mai spuneţi nimănui, bine?
Veştile circulă repede în bătrânul Vest.
- Asta înseamnă 25 de căciulă. - Da...
Încă de mic copil eram încredinţat că am un dar...
Că dacă mă concentrez destul de mult la o carte,
am să reuşesc să tai exact la ea.
Tatăl meu îmi spunea mereu că sunt un prost. Dar eu ştiam
că dacă cred cu adevărat în darul meu, pot face să se întâmple asta.
Şi nu va fi altceva decât magie.
Desigur, nu întotdeauna merge.
Nu mă pot aştepta la asta!
De fapt, n-a mers niciodată.
Ah, femeie dulce!
Cămaşa mea norocoasă.
Unde eşti? Unde eşti?
Aşteaptă! Tu! Aşteaptă acolo!
Opreşte feribotul! Nu plecaţi fără mine!
Ai făcut-o intenţionat!
Ba bine că nu!
- Asta era cămaşa mea norocoasă. - Atunci spală-ţi singur rufele!
Lenjeria mea e adusă din New York.
Ai idee unde a fost făcută cămaşa asta, cucoană?
În Paris, Franţa! De acolo e!
Crezi că te poţi duce la magazinul de alături ca să iei alta!
De ce nu încerci la raionul de copii?
Ia-ţi mâinile de pe doamna!
Uneori, când te aştepti mai puţin, apare şi eroul.
Domnul...?
Zane Cooper. Oamenii îmi spun Coop. Mie-mi place Coop.
Creatura asta se numeşte Maverick. Iar eu sunt Annabelle Bransford.
Eu iau diligenţa asta.
- Şi eu la fel. - Şi eu la fel.
S-ar putea să fie distractiv.
Dumnezeu ştie ce-aş fi făcut singură în diligenţa aia două zile.
Sper că o să te poţi destinde şi bucura de călătorie, acum.
Ştii... Am sentimentul că dacă n-ar fi existat femei,
niciunul din noi n-ar fi fost aici.
Ce vrei să spui cu asta?
Dacă n-ar exista bărbati, nici noi n-am exista.
Mă iei peste picior?
De ce te superi?!
Să spunem că sunt de acord cu tine într-un mod cu totul neobişnuit.
Ce-ar deveni lumea asta fără gentlemani ca tine?
Un pasager! Vino încoace.
Pe aici, domnule. Ai nevoie de ajutor?
Sunt surugiul.
Te simţ bine?
Oare de ce mă întreabă toată lumea dacă mă simt bine?
Urcă-mă acolo ca să-i dăm odată drumul!
Cred că e timpul să ne cunoaştem unul pe altul.
Domnul Maverick aspiră să devină jucător de cărţi.
Nu sunt chiar un ageamiu la cărţi. Are legătură cu munca mea.
- Şi care ar fi aceea? - Om al legii.
Pariez că eşti cel mai bun. Unele lucruri despre bărbaţi le simt.
Nu-ţi pot localiza accentul. De unde eşti din Sud?
Ai fost vreodată în Mobile?
De acolo sunt. Mobile.
Vrei să spui Mobile, Alabama? La naiba, am fost acolo.
Pariez că avem cunoştinţe comune. Începe tu!
Am încercat din răsputeri să uit locul ăla.
Am suferit o tragedie personală acolo.
Suferinţa unei femei nu e un lucru nostim, Bertie.
Sunt şi excepţii.
Păzeşte-ţi portofelul!
Hei, bătrâne!
Hoaţa şi moşul sunt cam zgâlţâiţi în spate!
Cum i-ai putut doborî pe toţi?
Nouă bărbaţi, toţi înarmaţi?
Dacă un om îşi dă cuvîntul pentru slujba sa, onoarea îi cere s-o facă.
- Nu ţi-a fost frică? - Foarte puţin.
Domnul Maverick nu crede în curaj.
Doamnă Bransford, eu cred că curajul e un lucru bun,
numai că e cam supraapreciat şi mie personal nu mi se potriveşte.
Tocmai am descoperit un lucru.
Care-i ăla?
Că nu ai coloană vertebrală.
Aşa e! Asta m-a ţinut în viaţă multă vreme.
Băieţi, aveţi vreo problemă?
Slavă Domnului, nu!
Care e gluma?
- Tu, Pancho. Tu eşti gluma. - Fă-te înţeles!
Va trebui să ne dai mai mulţi bani decât Maverick.
- V-a plătit ca să vă pună la pământ? - Şi încă ne-a plătit bine.
O bancnotă de 100 de dolari.
- A fost o zi de muncă bună. - Exact!
Voi, băieţi, ar fi trebuit să vorbiţi mai întâi cu mine.
V-aş fi pus la pământ pe gratis.
Oricum, Maverick e al meu.
Dar de data asta e ceva personal.
O bancnotă de 100 de dolari!
Crezi că luat-o pe scurtătură?
Hei, bătrâne! Trezeşte-te!
- A adormit? - Cred că e ceva mai grav. E mort!
- Mort? - Da...
Du-te sus şi opreşte diligenţa!
Eu? Tocmai mi-am pus pe mine o cămaşă curată. Opreşte tu diligenţa!
Roata asta stă să se desprindă. Dacă iese, suntem morţi!
Du-te sus şi opreşte diligenţa! Eu mă ocup de roată.
- Bine... - Dă-mi pălăria!
Pălăria aia ar fi bine să mi se potrivească după ce mă întorc!
Acum, Bert, lasă joaca şi opreşte caii ăia!
- Ajută-mă! - Vorbesc serios!
- Se descurcă el. E îndemânatic. - Serios?
De ce nu repari roata aia?
Roata n-are nimic.
Atunci ajută-l! O să te omoare când se întoarce.
Nu, pe termen lung o să-mi mulţumească în rugăciunile lui.
Ce face acolo în spate?
Scuzaţi-mă!
- Nu te mai prosti atâta şi opreşte caii ăia! - M-ai lovit în ochi!
Urcă-te acolo şi opreşte caii!
Ho, cailor! Opriţi-vă!
- Să te ajut. - Mă descurc eu.
Hai, prinde-mă!
Ce e cu roata aia?
- E bună. - N-avea nimic.
Ştiu, ştiu. Am aruncat...
o privire de aproape asupra roţilor când eram dedesubt.
Nu te simţi mai bine acum, că ai fost aşa de curajos?
- Nu a fost palpitant? - Am priceput...
- Totul a fost spre binele meu. - Da...
M-a ajutat să-mi formez caracterul.
- Exact. - Se umflă în pene de mândrie.
- Ce nostim! Ai crede că sunt nebun, nu? - Da...
Dă-mi mâna!
Să nu cumva
să mai încerci vreodată să mă ajuţi!
Nici tu.
Acum daţi-vă înapoi! Hai, înapoi!
- Bine... - Plecaţi!
Nerecunoscătorule!
Ajutor...
Ce?
Ajutor.
Ce ai spus?
Te rog să mă ajuţi.
Bine. Prinde-mă de mână!
Prinde-mă tu de mână!
Apucă-mă şi de cealaltă mână!
Ai grijă la cactus!
Dă-l încolo de cactus! Ridică-mă odată!
Te descurci bine.
Acum ia mâinile de pe mine!
Nerecunoscătorule.
Cred că cineva ar trebui să spună ceva drăguţ despre decedat.
De unde să ştim că a fost un tip de treabă? Nu ştim nimic despre el.
În portofel nu-s decât adrese de bordeluri.
Măreţul har
M-a mântuit
Pe mine din păcat...
Împiedică-l pe Maverick să se înscrie la Campionatul de poker All Rivers!
Opreşte!
Ţine...
Deşi umblu prin valea umbrei morţii, nu mă tem de cel viclean.
- Maverick, au fost atacaţi de indieni. - Da, au fost indieni.
Doamnă, n-au fost indieni.
Mie-mi spui? I-am văzut. Erau vopsiţi în culorile războiului.
- Dacă erau indieni... - Eu zic să-i ducem la Crystal City.
- Ar însemna să ne întoarcem. - E doar o zi de mers.
- Trebuie să ajung la un joc... - Ştiu exact unde trebuie să ajungi.
- Au luat cutia muzicală a fetiţei mele. - Jucăria mea preferată!
Au luat căruşa cu banii noştri!
Liniştiţi-vă!
Câţi bani erau, mai exact?
- Ce fel de animal eşti? - Vultur.
- Mai exact, câţi bani erau acolo? - 30 000 de dolari.
- Voiam să înfiinţăm o misiune. - O misiune
Doamnă, dacă-ţi aduc înapoi cei 30 000 de dolari, primesc şi eu 10 %?
5!
Nu, 10 %, Mary Margaret. 10 %.
Să-mi aduci înapoi şi rochia de mireasă pentru când o să găsesc un soţ!
Bine. Poţi s-o faci?
- Doamnă, ştiu că putem. - Domnul fie lăudat!
Încetează odată! Doamnă...
Bine, îţi dau cei 10 %, dar să-i faci pe sălbatici să sufere!
Îţi repet că nu sunt indieni ostili pe aici!
Tobe... Nu sunt altceva decât nişte tobe...
Iar ai dreptate, Bert.
E Bret.
Ei?
Par nişte gropi în praf, dar sunt urme de cai.
Mai exact, sunt urme de cai potcoviţi. Indienii nu-şi potcovesc poneii.
Sunt indieni. Probabil că au furat poneii.
- Nu toţi sunt ca tine, doamnă Bransford. - Ia spune, e ceva între tine şi indieni?
Nimic. Încerc să împuşc zilnic câte unul dimineaţa, dacă se poate. Dar tu, Coop?
Cred că e şi vina lor că au fost pe pămîntul nostru înainte să ajungem noi aici.
- Ce faci aici, în fond? - Suntem parteneri. 50-50.
Aşa am înţeles şi eu, 50-50.
Deci vrei şi tu 50%?
Eu nu vreau decât ca doamnele acelea să-şi primească înapoi banii.
Da, sigur. Ei bine...
Nu-mi împart recompensa cu nimeni.
Atunci 60-40 ţi-ar conveni?
- Şi ce-o să faci pentru cei 40% ai tăi? - O să dau o mână de ajutor.
70-30?
70-30...
Doamnă Bransford...
70-30.... Nu ştiu ce să zic, n-ai experienţă în luatul urmelor.
Că-ţi şi trebuie experienţă să urmăreşti câţiva cai! Oricine poate face asta.
Oricine?
- Vezi şoimul ăla de colo? - Nu!
N-am de gând să împuşc şoimul.
Ştii ce înseamnă şoimul ăla?
- Ce? - Absolut nimic. Dar tu nu ştiai asta.
- Ba ştiam! - Ba nu ştiai.
Copii! Copii...
Ce e?
Poţi mirosi urmele de indieni în Montana?
Nu...
Acum taci.
Ce este?
Ce auzi?
Nimic...
Mi-am zis să trag un pui de somn înainte să apună soarele.
Ne furişăm până la ei pe întuneric!
Tu de ce râzi?
Sunt şase cai acolo. Ei trebuie să fie.
- Ai ochi buni. - Trebuie să legăm caii.
Stai! Poţi să mă înveţi cum să fiu o jucătoare mai bună de poker?
Ce, acum?
Mai târziu s-ar putea să fii mort. Trebuie să ştiu acum.
Ai dreptate. Pokerul se bazează pe spirit de observaţie.
Acum observă semnul cavaleriei Statelor Unite pe caii ăştia.
Nu sunt ponei indieni. Astea sunt semne. Şi tu ai semne.
- N-am! - Ba ai! Te joci cu părul când ai cărţi bune.
Nu mă joc! Pe crucea mea!
Tăceţi odată din gură! Tăceţi şi ascultaţi!
- Pare a fi o cutie muzicală, nu? - Da...
Uite-i!
Da, e cutia muzicală de care vorbea femeia!
Şi uită-te la tipul ăla din spate!
Poartă rochia de mireasă a iubitei tale, Mary Margaret.
- Margaret...? - Mary.
Mary nu e iubita mea.
- Prima ta iubită, Margaret! - Prima mea iubită n-a fost...
Vreţi să tăceţi odată?
Tăceţi...
Eşti nebun!
Ai văzut vreun ban acolo?
Nu...
Nu cred că e nimic.
I-am putea lua ca din oală. Sunt pe jumătate beţi.
Ce caută "noi" în vocabularul tău? E acţiunea ta.
Adică tu o să stai aici şi mă laşi să înfrunt singur şase tipi cu şase arme?
Da...
Eu am o armă cu şase gloante. Şase arme înseamnă 36 de gloanţe.
Dar dacă au două? Asta face 72 de gloanţe. Poate că au şi puşti.
Taci din gură. Baţi câmpii.
Aşa-i, baţi câmpii.
- Ba nu-i băteam. - Baţi câmpii.
Nu te teme, probabil că sunt beţi.
Coop a doborât nouă oameni şi nu era după beţie, nu-i aşa?
Coop întotdeauna e treaz.
- Nu asta a vrut să spună. - Dar asta a spus.
Am spus că bandiţii erau treji!
- Ce facem acum? Vine încoace. - Aşteptăm.
Dacă apar complicaţii?
- Serios, acum. - Sunt în spatele tău.
Eşti?
Fără rahaturi cu roţi care se desprind!
Acolo era vorba despre oase rupte. Aici e vorba despre moarte.
În partea aia...
Moarte. Corect...
- Hai, dă-mi-l! - Ce...?
E vorba de moarte. Poate fi ultima mea şansă. Dă-l încoace!
- Cum îndrăzneşti? - Îmi trebuie...
- Am nevoie de orice armă găsesc. - Ia-l pe al tău. De ce să-l iei pe-al meu?
- Am nevoie... - Bine, 50 %.
- 50 %? - Ascultă-mă!
- Nu! - 50-50.
- 60-40. - 60-40...?
Bine, 60-40.
Eşti cel mai rapid trăgător. De ce-ţi trebuie arma asta mică a mea?
- Cine a spus că e cel mai rapid trăgător? - Da, e adevărat. Sunt rapid.
Dar nu nimeresc nimic,
mai ales dacă trag în oameni în carne şi oase, aşa că am nevoie de gloanţe.
- Acoperă-mă! - Bine.
- Bert... - Bret. Mă cheamă Bret!
Bret! Tu eşti Annabelle, el e Coop. E ca şi cum m-ai împuşca dacă-mi spui astfel.
Ai grijă... Bine?
Desigur...
Şi tu.
Bună seara tuturor!
Deşteptarea!
N-aveţi de ce să vă alarmaţi. Am văzut focul şi mi-am zis să vă salut.
- Tu cine naiba eşti? - Sunt Bert Maverick....
Nu... Sunt Bret Maverick şi am venit să vă spun că
spre fiecare dintre voi este îndreptată o armă.
Îndreptată spre capul fiecăruia...
Fluieraţi, băieţi, ca să vă audă!
Haideţi! Sunteţi înconjuraţi.
Ce e, s-a mai desprins vreo roată? Bateţi din palme dacă nu ştiţi fluiera!
Vedeţi? Sunt acolo.
Cel care o să vă zboare creierii e şeriful Zane Cooper. Cred că aţi auzit de el.
Ştiu la ce vă gândiţi, că e bătrân şi ramolit. Şi că-i tremură mâinile.
Dar încă mai poate trage drept înainte.
În spatele vostru e Annie Urâta Bransford.
Când s-a născut a ieşit cu fundul înainte şi n-a observat nimeni.
Când era mică i-au legat un cotlet de porc la gât ca măcar
câinele să se joace cu ea.
Când face dragoste, se preface că e altcineva.
Eşti tare! Eşti tare, Bert.
- Recunoaşte, a fost nostim. - Eu nu prea cred.
Nişte indieni au atacat un convoi la câteva mile de aici.
Lumea spune că ar fi nişte albi mascaţi în indieni, dar eu nu cred.
Dar dacă veniţi cu mine, lămurim problema asta şi o să puteţi dormi liniştiţi.
Aşa că veniţi după mine! Ridicaţi-vă!
Hai, ridicaţi-vă! Încolonaţi-vă şi să mergem!
- Haideţi! - Hai să-l învăţăm minte pe ticălosul ăsta!
- N-ai de gând să-l ajuţi? - Aş putea fi ucis dacă fac asta.
Nu tu l-ai ajutat acum?
A tras în sticla mea de whisky!
Mâna mea!
Aia e arma mea! E arma mea...
Fir-ai să fii!
- Nu-i aşa că e grozav? - Da...
Ia te uită!
I-a terminat pe toţi. Nu e minunat?
- Am să fiu bogată! - A fost o nimica toată, serios.
- Îţi spun eu unde ai greşit. - Greşit?
Spune-mi, unde sunt banii?
- Scoate rochia aia! - Cum îndrăzneşti!
- Nu tu, el! - Pune banii jos!
- Eu i-am găsit! - Era cât pe-aci să mor!
- Eu iau banii! - Ţi-i număr eu.
Nu! N-o lăsa să pună mâna pe ei!
Unde te duci? Stai aici şi curăţă mizeria pe care-ai făcut-o!
- Ce? - Fii matur! Curăţă mizeria asta!
Înapoi! Puneţi armele jos şi aliniaţi-vă!
N-o lăsa să se apropie la mai puţin de trei metri de banii ăia!
Te-am găsit. Pentru că El a spus: "Caută şi vei găsi."
Şi eu te-am găsit. Ce bucurie!
Fii binecuvântat! Fii binecuvântat pentru că mi-ai găsit rochia de mireasă.
Acum pot să mă mărit. Domnul crede că e bine să fac copii.
- E o rochie frumoasă. - Mulţumesc.
2 500...
2 600...
- 2 800... - 2 700, doamnă.
- Eşti sigură? - Sunt sigură.
E cum zice ea.
2 700...
2 800...
900...
3 000 de dolari.
Iată, domnule Maverick, cei 10 % pe care ţi i-am promis!
Asta înseamnă că mai rămân doar 27 000, Margaret Mary.
Nu ne ajung să înfiinţăm misiunea.
Nu-i nimic, suntem femei de cuvânt. I-am promis domnului Maverick
3 000 de dolari şi i-am dat. Domnul ne va ajuta.
Bătrânul meu tată obişnuia să spună multe lucruri.
De pildă zicea: Nu strănuta când te ascunzi şi nu zâmbi când minţi.
Şi niciodată, în nicio situaţie,
nu lua bani de la femei care au pierdut un câine sau o rochie de mireasă
- Fii binecuvântat! - Aleluia!
Şi eu am pierdut o rochie de mireasă!
- Ne-am recuperat banii. - Sfântul Maverick!
Am avut o înţelegere. Îmi datorezi 30 %.
Bine, doamnă Bransford, ştii că sunt un om de cuvânt.
Poţi lua 30 % din tot ce-am primit.
N-aş vrea să vă întrerup, dar mă frământă ceva.
Dacă renegaţii ăia nu erau indieni adevăraţi,
atunci cine bătea tobele?
Poate că erau ei...
Mă ocup eu de asta.
Salut, Bret! Ai venit după banii pe care ţi-i datorez?
Înţelege cineva ce spune?
Tu te pricepi la indieni. Poţi să vorbeşti cu ei?
Am să mă străduiesc.
Prietene... Fă exact ce-ţi spun eu! Am să-ţi explic mai târziu.
Cât durează? Se lasă zăpuşeala.
Nu durează mult. Strigaţi tare la mine!
Ce-a spus?
Se pare că am comis un păcat oribil.
Suntem pe pământ sfânt.
Dar nu ştiam că suntem pe pământ sfânt. Nu-l poţi convinge?
Daţi din mâini şi trageţi în aer! Prefaceţi-vă furioşi şi strigaţi întruna!
Zeii lui cer un sacrificiu. Altfel nu se poate. Pământul sfânt e sfânt!
Un sacrificiu?
Uman...
E bine aşa! Acum arată cu degetul spre noi şi vorbeşte furios!
Zice că ne lasă să plecăm dacă unul dintre noi trece un test de curaj.
Unul dintre noi trebuie să meargă cu el.
Ce test indian de curaj?
Vezi aia?
Îţi taie mâinile. Dacă nu scoţi niciun sunet, l-ai trecut.
Cine e fata? E frumoasă.
Arat-o cu degetul! Spune că o vrei!
O vreau! E liberă?
Mai degrabă mor decât să-l las să te atingă!
Sunt prea mulţi! Nu mă poţi apăra!
Ai dreptate. Nu lăsa să se vadă că ţi-e frică! Asta îi scoate din minţi.
Unul din noi trebuie să meargă, altfel va fi o baie de sânge.
- Mă duc eu. - Nu, mă duc eu.
Mă duc eu... Îţi sunt dator. Era să mori de două ori din cauza mea.
Coop, eu nu pot face ce faci tu.
Du oamenii ăştia undeva unde să fie în siguranţă!
Mă duc eu. E în regulă. Norocul ţine de trei ori.
O, Bret...
Mi-a plăcut acum, când mi-ai spus Bret.
- Încă ceva. - Ce, Bret?
Când joci la cacialma, nu-ţi mai lovi unghiile cu dinţii!
E al doilea semn care te dă de gol. Ai grijă de asta!
Chiar şi într-un moment ca acesta, te gândeşti la alţii.
Adio, doamna mea!
Ai avut dreptate, Coop.
În viaţa mea nu m-am simţit mai bine ca acum.
Ai grijă de tine.
Ei bine, când îmi vor...
tăia mâinile, cămaşa norocoasă o să mi se potrivească.
- Adio! - Adio, Bret.
Ce naiba a fost chestia asta? Mă doare gâtul de mor.
Nimic. Îţi spun mai târziu.
Acum aş putea muri fericit...
De unde ai luat drăcovenia asta?
Am câştigat-o de la un rus la poker. Bun, fii atent!
Bicicleta mea! Uite la asta!
Cred că rămân tot la cal.
De ce râd?
Nimeni n-a mai călărit-o până acum.
- Îţi alegi bine locurile. - Da, ştiu.
Data viitoare când o să ne mai goniţi de pe pământurile noastre, o să ne stabilim
într-o mlaştină aşa de groaznică încât poate că o să ne lăsaţi naibii în pace.
- E bună? - Da...
Ce e cu tobele, vopseaua şi caii? Ce faceţi?
Am avut un an foarte prost.
N-a fost mult vânat. Când arhiducele rus care mi-a dat bicicleta
a venit şi a vrut să vadă adevăratul Vest Sălbatic, am spus: De acord,
plăteşte bine.
Ne vopsim în culorile războiului şi ţopăim ca nişte idioţi.
Vrea să vorbesc cum scrie în cărţi: "Howgh, faţă palidă!"
Sunteţi aşa de cretini!
Bineînţeles că a vrut să audă tobele de război tot timpul!
Mă calcă pe nervi.
O să-ţi treacă, o să plătească. Ce te roade acum?
- Bret... - Ce e?
N-am cei 1 000 de dolari pe care ţi-i datorez.
Ştiam c-o să spui asta.
Îmi pare rău. Ţi-i dau imediat ce schimb rublele în dolari.
Şi când o să fie asta? Marele joc începe peste cîteva zile.
Marele joc! Ai nevoie de 25 000 de dolari ca să te înscrii. E o nebunie!
Ştiu asta!
Cred că trebuie că câştig cei 3 000 într-o zi sau mai repede.
Cu cei 1 000 de la tine aş mai fi avut nevoie doar de 2 000.
- Stai o clipă! - Ce-i?
Ai 22 000 de dolari?
- Gheaţă? - Doar nu în piei de broască.
N-am văzut niciodată 22 000 de dolari la un loc!
Eu n-am văzut 25. Asta e groaznic!
Unde sunt? Pot să-i văd?
De ce nu?
- Pot să-i ating? - Poţi şi să te scalzi în ei!
Unde sunt?
- Păi unde să fie? - Ce e chestia asta?
- Foarte nostim. - Ce?
Ziare!
Te simţi bine? E de la mâncare?
Ticăloasa! O omor!
Annabelle! Annabelle...
Cum a putut să mă jefuiască atunci când eu mergeam să-mi înfrunt soarta?
Tu urmai să-mi tai mâinile şi ea m-a jefuit!
Vino-ţi în fire! Se uită toată lumea la noi...
Eu ţi-am luat banii. Voiam să văd doar cum reacţionezi.
Te tachinam.
Mă tachinai? Nu-mi place să fiu tachinat.
O să te omor! Tu o să fii mort iar eu fericit.
Stai, stai, stai!
- Ce? - Ai spus, "mort"?
Da...
Mi-a venit o idee.
Mare cretin...
Bonjour! Bonjour, mon seigneur! Comment allez vous?
Cest la langue des missionnaires... Parle langlais!
Howgh, faţă palidă!
Bună, nobil sălbatic. Am avut o zi îngrozitoare.
Omor orice animal îmi iese în cale
şi asta mă plictiseşte.
- Plictiseşte? - Mă plictiseşte.
Poate că Lăţimea Sa interesează trăiască cea mai tare senzaţie din Vest.
Care e asta? Spune!
Vino, vino!
Care e cea mai tare senzaţie din Vest?
- Omorât indieni. - Să omori indieni?
Este legal aici?
Feţele palide mulţi ani fac asta dar trebuie mult wampum.
Cât?
O mie.
O mie?
N-ar trebui să-l legăm? Asta n-ar mai fi sportiv.
Nu, nu, rămâne liber. Dar uşor de nimerit.
Pe moarte, oricum. Fumează prea mult tutun.
Scutim necazuri.
- S-a făcut? - S-a făcut.
Eu merg găsesc şi încurajez.
Lege indiană spune moarte lucru privat. Tu aşteaptă aici!
- Bret..? - Cine altcineva? I-ai aranjat arma?
N-a vrut să se despartă de ea.
Grozav! Eu cu ce mă aleg dacă mor?
Păi... Căpătăm cel puţin cinci sute de dolari.
Cinci sute...? Merită riscul. Să-i dăm bătaie!
250 de dolari fiecare.
250? Eu sunt cel care-şi asumă tot riscul. Ţie de ce-ţi trebuie 250 de dolari?
Deci... Arch!
Prefă-te bolnav.
Spune-i să fugă.
Nu, nu, nu! Greşit!
Greşit? De ce? Nu vreau să pierd lumina.
Indian împuşcat de arma faţă palidă nu ajunge Veşnicele plaiuri ale vânătorii.
Indian moare ca indian.
N-am folosit niciodată aşa ceva. Niciodată!
Foarte uşor. Vezi?
Nu-i de mirare că v-au cucerit atât de uşor. Dă-mi-o!
- 2 000 de dolari. - 2 000 de dolari?
- 2 000. Dă-mi aia! - 2 000.
Hai, hai!
Rahat!
L-am omorât...
L-am omorât. Chiar că l-am omorât!
O să-l laşi pradă vulturilor?
Nu plăcut niciodată mult el. Haide, luăm banii acum!
Partenere, am reuşit!
Am reuşit. Da, am reuşit.
Ticălosule! Ar fi putut să mă omoare!
- Săgeţi vâjâind, gloanţe piuind... - Trebuia să pară real.
Real? Ştii că m-a ratat cu atâta?
- Stai, stai... Trage cu ăsta! - Trage tu!
Trage tu! Vreau să-ţi arăt ceva. Hai!
Fugi acum! Îţi dau un avans de cinci secunde.
Ţi-am salvat viaţa!
Trage! O să-ţi arăt.
- Nu e de râs. - Doare, nu-i aşa?
Oricine trage cu arcul meu nu-şi poate folosi mâna o jumătate de zi.
Proaspeţi ca apa de izvor. Ai tăi sunt, partenere. Îi meriţi.
Te-aş săruta, dar se uită lumea la noi.
Nu face asta...
Probabil că vei pleca.
Cum o să le explic cum am scăpat... cu mâinile încă întregi?
Spune-le că ne-ai îmbătat cu apă de foc şi că ai scăpat în confuzia creată.
Nimeni n-o să mă creadă. E o prostie.
Voi credeţi orice. De altfel, aici nu sunt 500 de dolari.
- Cum aşa? - L-am urcat pe individ la 1 000 de dolari.
L-ai urcat de la 500 la 1 000?
- Cine-i cel mai bun? - Ticălosule... Ar fi mers şi la 2 000.
Nu, nu, nu! Asta ar fi însemnat să forţez nota.
Tot îmi mai trebuie încă 2 000 ca să intru în joc.
O să-i câştigi şi pe ăia.
Cu norocul meu, poate pierd şi mia asta!
- Hei, hei, ce înseamnă asta? - Ce?
Mă insulţi numărându-i în faţa mea? Sunt toţi!
Iartă-mă, Joseph, dar în ultima vreme, prietenii, chiar şi cei mai apropiaţi,
m-au cam tras în piept.
Hei, Mav...
Nu pentru asta sunt prietenii?
Sunt toţi acolo?
A trebuit s-o şterg repede de acolo,
căci n-ar fi trecut mult timp până când Joseph să vină cu un plan
care să mă ajute să reinvestesc mia de dolari câştigată.
La revedere, Bret.
Cei 2 000 de dolari nu erau singurul lucru de care aveam nevoie.
Mai aveam nevoie şi de timp.
Trebuia să-ţi plăteşti mai bine văcarii.
Nenorocul tău e că m-ai făcut să arăt ca un prost în faţa tuturor.
Nu-mi pasă de jocul ăla de poker.
Dacă n-ai fi făcut ce-ai făcut, poate că te-aş fi lăsat în viaţă.
Dar acum nu te mai las.
Mi s-a părut, înainte să leşin, că mă tachinează.
Încă o dată...
m-am înşelat.
Stai, Ollie!
Doamne îmi este de ajuns. Am aflat ce înseamnă umilinţa.
Dacă mă scoţi din încurcătura asta... Nu vreau să fiu...
prea pretentios, dar...
Dă-i drumul, Olllie! Hai!
Îţi mulţumesc, Doamne.
Bine, Ollie. Acum poţi să te opreşti. Ollie, poţi să te opreşti....
Poţi să te opreşti. Bun băiat.
Nu pleca! Ollie! Te rog...
Stai pe loc!
Nu, nu fugi!
Bret!
Bret Maverick! Iată-te!
Eroul meu e viu şi sănătos.
- Pari fericită că mă vezi. - Păi, sunt.
Cum ai scăpat de sălbaticii ăia?
Nu mai sunt chiar un bărbat întreg.
O, Bret... Frumosul, frumosul meu bărbat perfect.
Nu vreau să par îndrăzneaţă, dar...
Mă întreb dacă ai putea să-mi împrumuţi 4 000 de dolari...
Am reuşit doar să nu pierd zilele astea la poker.
Asta înseamnă că nici tu nu poţi să te înscrii.
Dacă mi-ar sta în putere, ţi-aş da banii ăia pe loc.
Problema este că şi mie îmi lipsesc 2 000 de dolari!
Şi biata mea inimă pură tocmai voia să ia o hotărâre.
Vinul ăsta e pentru ţărani!
Ei, hotărăşte-te odată, doamnă Bransford!
Rămâi aici pură cum eşti acum! Mă întorc imediat.
Nu e periculos să vânezi sălbatici?
E primitiv,
dar îmi place să ucid.
Scuză-mă, domnule, pot avea o vorbă cu tine?
Ştii cine sunt eu?
Nu, dar ştiu cine sunt eu. Maverick, Departamentul Indieni.
Pentru tine totul s-a terminat, Dukey!
Joseph a vorbit.
Nu cunosc pe nimeni cu numele ăsta.
Ciudat! Aşa a spus şi el despre tine când am început să anchetez crima.
Dar odată ajuns la închisoare, a spus adevărul şi asta vei face şi tu.
- Dar... Dar eu nu sunt american! - Crima e crimă, Dukey.
Te aşteaptă cel puţin 10 ani de închisoare şi o amendă de 6 000 de dolari.
Şase? Aşteaptă... Aşteaptă!
Am 6 000. Ajută-mă!
Ştii care e pedeapsa pentru mituirea unui oficial de la Departamentul Indieni?
Nu, te rog... Am să plec acasă.
Te rog... Ia cei şase mii. Aranjează tu... Te rog...
Ia-i!
Bine. Tribunalele sunt supraaglomerate. Am să te las o pentru o vreme.
- Mulţumesc. - Dar să nu mai împuşti indieni!
- Nu, nu! - Bine?
Scuzaţi-mă, a fost vreun accident?
Domnişoară Annabelle, pot vorbi ceva cu tine?
- Desigur. - Scuzaţi-mă, domnilor.
Noroc, domnişoară Annabelle!
- Noroc! - Domnilor...
Vreau să-ţi arăt ceva.
Închide ochii, Annabelle!
Ai intrat în joc.
Am intrat în joc!
- Mai bine taci din gură. - Bunătatea ta nu se mai sfârşeşte?
Se pare că nu.
Cerul te va săruta pentru asta, domnule Maverick.
Tocmai mi-am dat seama de ceva.
Ce?
Nu te poţi abţine, nu-i aşa?
Eşti irezistibilă.
Acum, dacă din întâmplare câştigi, aştept cei 50 % ai mei.
Atunci şi eu aştept 50 % din ce câştigi tu, domnule Marerick.
Poate că totuşi ar trebui să considerăm asta un împrumut.
Dă-i drumul!
Cum naiba ai ajuns aici? Spune-mi!
Nu. Spune-mi tu!
De ce-ai spus că n-o să mă laşi să ajung la jocul ăsta?
Cine încearcă să mă oprească?
Va fi o plăcere să joc din nou cu tine.
Plăcerea va fi doar a ta.
Haide!
E-n regulă, hai...
Dă semnalul!
Bine aţi venit pe vasul meu, Lauren Belle.
Şi bine aţi venit la primul
Campionat de poker All River's.
Regulile sunt simple.
Jucăm până pierdem tot. Învingătorul ia totul.
Dealer-ul poate cere o pauză de o oră.
Cum eşti curăţat, ai ieşit.
Sunt 20 de jucători. Înseamnă că vor fi
19 inimi zdrobite.
Să facem din asta un concurs mare! Un concurs mare şi cinstit.
Pentru acest motiv
am adus unul din cei mai vestiţi oameni ai legii din Vest.
Şeriful Zane Cooper. El se va ocupa ca totul să decurgă bine.
Vino aici sus, Coop! Spune-le ce au de făcut!
Mulţumesc, comodorule.
Acum, jucătorii! Oricine e prins că trişează,
pierde taxa de înscriere şi este dat afară.
Vedeţi astea?
Astea sunt singurele admise aici.
Oricine încalcă regulile
ar fi bine să fie mai rapid decât mine.
Şi ar fi bine să ştie să înoate.
Mulţumesc, domnule.
Comodorule...
Bun. Jucătorii să vină sus şi să aducă banii!
După tine...
25 000.
E corect. Poftim.
Semnează aici!
Mulţumesc, domnule.
- Semnează! - Mult noroc.
- Poftim. - O să am grijă de ei.
Numără-i pe ăia!
- Sunt acolo toţi. - Sunt sigur că sunt.
Jocurile vor începe peste 10 minute.
Doamnelor şi domnilor, dacă am mai avea 25 000 în această geantă,
am avea o jumătate de milion. Avem o taxă de înscriere mai puţin.
- Cum? - Cred că e a ta, comodorule.
Trebuie să-i număr?
Nu cred, Coop.
Exact o jumătate de milion!
Acest seif a fost adus special pentru concurs.
Eu am ales combinaţia. Şi sunt singurul care o ştie.
Comodorule, banii sunt apăraţi cât se poate de bine.
Începem!
Jucători,
treceţi la mesele voastre şi haideţi să jucăm poker!
Cinci mii.
Potul meu.
Sec.
Domnilor...
patru popi.
- Bine, tinere. Să mergem. - Stai aşa...
- Trişor nenorocit! - Stai jos! Mă ocup eu.
Ştiam că e el!
Nu te atinge de fisele mele!
Stai o clipă!
Unde mă duci? Nu ştiu să înot!
Domnilor, mi-a făcut plăcere.
Popi cu decari, domnilor.
E timpul pentru înot. Împarte fisele între ceilalţi jucători!
Ticălosule!
Îmi pare rău, bătrâne, asta este!
- Domnule... - Dacă nu te superi...
- Cum doreşti. - Mulţumesc, domnule Coop.
Mulţumesc, domnilor.
- Bun joc, Hightower. - Hightower se retrage.
Patru dame.
Felicitări.
Fisele vor fi la masa principală. Mult noroc în jocul final.
- Ful. - E o mână bună.
Asta bate unul...
doi...
trei şeptari.
- Dar nu patru! - Cum?
Domnule, ce-ar fi să luaţi ceva de băut?
O să vă simţiţi mai bine dacă ieşiţi puţin la aer curat.
Aveţi grijă pe unde călcaţi.
Nu-mi plac cei care nu ştiu să piardă.
Nu juca dacă nu-ţi permiţi.
Cum stăm?
Păi eşti tu, doamna Bransford, spaniolul,
şi, dacă nu se întâmplă o minune, Maverick.
Maverick...
Când se cunosc finaliştii, cere o pauză de o oră
şi aranjează masa aceea.
Voiam să-ţi las ceva, dar m-au curăţat.
Mulţumesc, domnule, sunteţi un jucător tenace.
Doamnă, mi-a făcut plăcere să pierd în faţa ta.
- Asta e pentru tine. - Mulţumesc, doamnă.
Felicitări. Văd că fisele sunt pregătite pentru jocul următor.
Mult noroc, fiule!
Lăsaţi fisele aici, le voi transfera la jocul final.
Felicitări!
Jucătorii pot lua o pauză de o oră.
Cei care nu sunt la locurile lor când bate de ora cinci,
îşi pierd câştigurile.
- Annabelle? - Bret...
Bună dimineaţa.
Scuzaţi-mă...
30 de minute pentru toată lumea!
30 de minute până la jocul final!
E cu 4 minute înainte.
Poziţiile, domnule?
- Dealer-ul stă acolo. Dă-mi cărţile! - Da, domnule.
15 minute pentru toată lumea!
15 minute până la jocul final!
Poate că ar fi bine să fim mai serioşi.
Îl iau eu, dacă nu te superi.
Doamnă, avem reguli despre asta la bordul vasului.
E arma mea.
- E arma ta? - Da, e a mea.
Ştii să înoţi?
- Nu. Dar ea ştie şi e arma ei. - Şi asta?
- Asta e tot a ei? - Eu doar i-o ţin.
- E soţul tău? - Ce?
- Ce-ai spune de o barcă? - O barcă?
Doamnă Bransford, eşti fermecătoare pentru ora cinci dimineaţa.
Ai o strălucire aparte. Cinci minute, domnule Maverick!
Dealer,
împarte fisele domnului Maverick! Se pare că nu mai vine.
Da, domnule.
Aşteptaţi!
Bine, dealer. Jocul poate începe.
Deschiderea.
O mie plus încă două.
Plătesc cei 2 000 ai tăi...
- Pot paria tot ce am? - Da, doamnă.
Asta ar fi 12 000 de dolari.
Prea mult pentru mine.
Eu nu merg.
Drace! Mă simt caraghios. Sec.
E doar o pereche de şesari.
Dacă ai ceva mai bun, m-am lins pe bot.
Nu e o prespectivă prea neplăcută.
Am ieşit din joc.
Am ieşit...
Tu m-ai scos.
- Da, eu am făcut-o. - N-am făcut nici unul din semne.
Nu mi-am sucit părul şi nu mi-am lovit dinţii.
Ţi-ai ţinut respiraţia.
Ba nu mi-am ţinut-o.
- Mi-am ţinut-o? - Da.
Am făcut-o?
Vezi?
Iartă-mă...
Vezi, de obicei,
când eşti surescitată, respiri mai greu.
De unde...
O să-mi închipui că am jucat cu banii altcuiva.
- Asta n-ar trebui să fie prea greu. - Domnilor...
Ţi-ai ţinut respiraţia.
Deschiderea.
Dumneavoastră deschideţi, comodorule.
Deschid cu 5 000.
Ai aici 5...
şi plusez cu 5.
10 000 pentru dumneavoastră, domnule Maverick.
Sec.
Şi cinci pentru mine.
Cărţi, domnilor?
Două cărţi, te rog.
Domnule?
Două.
Domnule Maverick?
O carte, dar nu de la tine. Pune pachetul jos.
Cum?
Aş vrea pachet nou, tăiat şi amestecat din nou.
Îmi pare rău domnule Maverick, regulamentul nu permite asta.
Dar puteţi avea un nou dealer, dacă vreţi.
În cazul ăsta, aş vrea să fii tu dealer.
- Eu? - Doar una, cea de deasupra.
Îmi place chestia asta.
Arată că ai încredere.
Comodorul are patru de-un fel, Angel are chintă roială mică.
Maverick nu ştiu ce are.
Aşteptăm, comodorule.
Se pare că e ori la bal ori la spital, aşa că pariez totul.
Comodorul pariază 25 000 de dolari.
Plătesc cei 25 ai tăi.
Cred că suntem chit.
Plusez cu tot ce am.
Asta înseamnă jumătate de milion pentru învingător.
Asta ar trebui să acopere ce a cerut comodorul.
Nu te uiţi la carte?
Nu e nevoie.
De-a ce te joci, Maverick?
Uită-te la ea!
Eu m-aş uita la ea dacă aş fi în locul tău.
Asta e partea dumneavoastră din pot, comodorule.
Ce fel de poker joci? Uită-te la cartea aia blestemată!
S-a cerut sec, comodorule. Arătaţi cărţile!
Am două perechi mici.
Optari...
şi optari.
Mulţumesc.
N-ai de gând să te uiţi la carte?
Atunci...
Cum o să ştii dacă poţi să-mi baţi chinta roială?
Zece de pică...
Valet de pică...
Damă de pică...
Popă de pică...
Ar putea intra o chintă roială.
Linişte! Linişte!
Ai câştigat!
Trişor nenorocit!
Te simţi bine?
Nu-mi vine să cred că am tras cartea aia.
Ţi-am spus vreodată cum a fost în deşert?
Baţi câmpii.
Coop, securitatea ta nu face doi bani!
Toată lumea are arme!
Şi acum, doamnelor şi domnilor!
Înmânarea unei jumătăţi de milion de dolari câştigătorului nostru,
domnul Maverick!
Domnule Maverick, vreau să te felicit pentru un jocul tău foarte bun.
Aş fi vrut ca acest moment să poată dura ceva mai mult,
dar văd toţi banii ăştia şi...
pur şi simplu trebuie să-i iau eu!
Ce?
Voi regreta, sunt sigur, dar tot am să-i iau.
Acum dă-te jos de pe trepte.
Nu e momentul să faci pe curajosul, Bertie băiatule.
Jos de pe trepte! Acum!
Şi tu, comodorule. Mişcă-te!
- Iau eu geanta. - Ia-ţi mâinile de pe ea! Pleacă de aici!
Jos de pe trepte! Mişcă-te!
Ticălosule! Mi-am rupt spinarea pentru banii ăia.
Fii sigur că o să vin după ei!
- Caută-mă! - Ar fi bine să te ascunzi bine.
- Sunt banii mei. - Au fost banii tăi.
E-n regulă, faceţi cum v-a spus!
Nu vreau să văd pe nimeni uitându-se încoace.
- Căpitane! - Da, domnule!
- Ia arma mea! - Da, domnule!
S-a dus spre barca de salvare.
- Încearcă să-l opreşti! - Da, domnule!
Plecaţi din calea mea! O să-l omor pe ticălosul ăla!
Dă-i drumul!
- Uite-l! - Lasă-l să plece!
- Să-l las să plece?! - Omul mi-a salvat viaţa!
Oricând mai pot câştiga bani.
Şi oricum, am găsit ceea ce căutam.
Îţi amintesc că sunt 500 000 în geanta pe care a luat-o nemernicul ăla!
Mă doare, dar e jumătatea mea de milion.
- La naiba! Sunt doar nişte bani, nu-i aşa? - Da!
- Doar nişte bani?! - Nu merită să iei viaţa unui un om pentru ei.
Nu!
N-am să... N-am să cer un mandat pentru el.
Să fiu al naibii!
Un toast pentru campionul nostru!
Campionul nostru!
Voiam să-ţi dau asta. Am luat-o de la tine în diligenţă.
- Tu trebuie s-o ai! - Bine...
Eu voiam să-ţi dau butonii ăştia...
Ţi i-am luat înainte să pleci cu indienii.
I-am căutat.
O să-ţi fie dor de mine?
Ţie o să-ţi fie dor de mine?
O să-ţi fie dor de mine...
- De unde ştii? - Ţi-ai ţinut respiraţia.
Nu mi-am ţinut-o!
Poate că mi-am ţinut-o...
Ar fi bine să fug acum să prind diligenţa.
Ne vedem în Abilene.
New Orleans, nu?
Oricare.
Unde naiba ai fost?
A trebuit să-mi iau rămas bun. N-am vrut să se creadă că am fugit.
Şi am făcut o mulţime de cotituri şi de întoarceri
ca să-l împiedic pe oricine ar vrea să mă urmărească.
Credeam că suntem împreună în afacerea asta.
Câştigi, nu fac nimic. Câştigă altcineva, fac ce am făcut.
De ce mi-ai spus că e şi Angel în asta?
Dacă i-ar fi câştigat Angel, i-am fi împărţit la fel.
Motivul pentru care l-am implicat...
I-am telegrafiat să-l împiedice pe Maverick să intre în joc.
A dat-o în bară.
Bietul nemernic, e mort!
Nu-mi plac secretele.
Păi, da... Probabil că n-o să-ţi placă nici ăsta.
Nu ştiu ce e, probabil natura mea lacomă...
M-am hotărât...
să nu-i mai împart cu tine.
Lasă jos cocoşul!
Staţi jos, domnilor!
Hai să ne facem comozi...
Să vorbim puţin.
Lăsaţi mâinile jos! Arătaţi ca nişte caraghioşi.
Trebuie să recunosc, m-ai prostit.
Nu mulţi au reuşit asta.
Dar mi-ai salvat viaţa, aşa că n-ar fi corect să te omor.
De altfel...
oricum, acum toată lumea ştie cine eşti.
Toată munca ta de-o viaţă
s-a dus pe apa sâmbetei.
A meritat?
N-ai cu ce te lăuda.
Ce ai spus e adevărat.
Am renunţat la tot ce aveam mai sfânt pentru banii ăia.
Nu mă poţi lăsa în viaţă.
Indiferent unde te duci,
într-o noapte vei lăsa garda jos
iar eu voi fi acolo, aşteptând.
Nu te-ai putea strecura nici pe lângă un cadavru, Coop.
Nu mai poţi.
Nu eşti decât un ramolit trecut!
Ei bine... Ce-o să faci?
Poate că cel mai corect ar fi...
să vă las să vă omorâţi unul pe altul.
Vă las pe voi să stabiliţi care pe care.
- Dă-mi-l! - Stai aşa!
Asta este, cum se spune.
Rahat!
Nemernic, ordinar...
N-am comis în viaţa mea o crimă cu sânge rece.
Şi nici n-am s-o fac!
Nu până nu-l găsesc pe Maverick.
Ramolit trecut? Nu pot să mă strecor pe lângă un cadavru?
Ai 500 000 de dolari în geantă iar arma e la trei metri.
Nu e deştept. Nu e deştept de loc.
Cred că nu.
E uşor de văzut cine a câştigat. L-ai împuşcat pe comodor în spate?
Nu. Era o idee bună, dar nu.
Mi-a plăcut să-l încolţesc pe nemernicul ăla.
Nu-i loc pentru trişori în poker.
Nu se va mai atinge de cărţi pe partea asta de Mississippi.
Tatăl meu obişnuia să spună:
"Nu există experienţă religioasă mai adâncă
decât să trişezi un trişor."
- N-am spus niciodată asta. - Ba da...
Toată viaţa m-ai citat greşit.
- Ne certăm pentru amănunte? - M-am săturat!
Păi lucrurile pe care le spuneai erau aşa de aiurite că trebuia să le îmbunătăţesc.
Aiurite?
Termină, tată!
Chestiile astea costă un dolar bucata. M-ai educat să fiu econom.
Dă-mi şi mie una!
- Alea sunt cele bune. - Sunt?
Ai un chibrit?
Bret! Coop! Vă simţiţi bine?
Aveţi destule ţigări? Brandy, apă fierbinte, prosoape?
- Strigaţi dacă aveţi nevoie de ceva. - Da, doamnă D.
Sper că ţi se potriveşte cămaşa.
E de la cel mai bun croitor din San Francisco.
Nu-i aşa că e dulce?
E o cămaşă dată naibii, dar asta ne jefuieşte!
Ia te uită! O mulţime de bani şi arma e la doi metri de tine.
Trei.
Ce familie extraordinară!
Cum de şi-a dat...?
De unde ştii?
Nu deţii exclusivitatea citirii semnelor!
Amândoi aveţi aceeaşi înălţime şi conformaţie.
Amândoi...
Sărutaţi la fel, amândoi...
Scoateţi armele la fel şi faceţi aceleaşi greşeli când cântaţi "Măreţul har."
- Nu-i adevărat. - Nu-i adevărat.
Hei! Ce...
asemănări nemaipomenite!
După cum stau lucrurile, doamna ar trebui să mai aducă apă fierbinte.
La revedere!
- Bret, fiule, ştii cu ce ne-am ales în final? - Cu ce?
Cu o cămaşă de mătase de jumătate de milion de dolari.
Ba nu! Ne-am ales cu o cămaşă de mătase de un sfert de milion de dolari
pentru că tata spunea, "Să nu pui carul înaintea..."
Nu! "Nu număra..." Nu! "Să nu pui toate ouăle în acelaşi coş!"
Ei, asta am spus-o!
- Deci am o cizmă pentru tine. - O cizmă?
Ţine!
Cealaltă e de două ori mai grea.
O, Bret! Ăsta e băiatul meu!
Nu pentru asta sunt copiii? Dă-mi cizma înapoi!
- Chiar te rog. - Mulţumesc.
Frumoase cizme...
Nu ştiu de ce am lăsat cealaltă jumătate în desagi.
Eu ştiu.
Şi eu...
Va fi foarte distractiv să o recuperăm.
- Bret... - Da, domnule?
Trebuie să aflu ceva, fiule.
Cum de ai scos asul ăla de pică?
N-o să mă crezi...
Sunt tatăl tău, o să te cred.
Magie...
Magie...?
Magie...
Te cred.
Mulţumesc.
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7d8gt Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari