SHOWBOX prezintă
Memoriile unui criminal
Traducerea: Ploșnitza (pentru Blogul lui Atanase)
- Salut! - Da.
Uite cine-i din nou aici.
Iar ai uitat unde locuiești?
- Ajută-l cu geanta. - Desigur.
- Dă-mi mie asta. - Ia-o mai ușor.
Să vedem acum.
Mă cunoști? Știi cum mă cheamă?
An...
Byung...
Nu-mi amintesc.
Cine ești?
Au, asta doare.
Ce-i cu cățelul?
El l-a adus.
Tată!
Ești bine?
Ești în regulă?
Uite.
Ăsta e butonul de înregistrare.
Apasă-l și înregistrează lucruri în avans.
Am mâncat tăiței cu Eun-hee.
Ar trebui să iau cina acasă.
Am mâncat tăiței cu Eun-hee.
Dacă uiți, vei comanda tăiței iarăși.
De aceea îmi notez în jurnal.
E inutil să-ți amintești ziua trecută!
Tu nu-ți poți aminti ce vei face azi.
Dacă uit să mă înregistrez, și asta va fi inutil.
Atunci nu-ți aminti, fă un obicei din asta.
Obiceiurile durează mult mai mult.
Fă cum ți-am zis!
M-am săturat să te tot aduc de la stație în timpul orelor de lucru.
Am înregistrat acolo cântecul tău, ,,Ploaie de Primăvară''.
Las-o baltă atunci!
Ia și asta. Are adresa noastră pe ea.
Nu-ți face griji.
Nu te voi lăsa să-mi schimbi scutecele.
Tată!
Cu trei luni în urmă am fost diagnosticat cu demență.
Doctorul a spus că,
recent, amintirile mele vor pâlpâi ca luminile semaforului
și apoi vor dispărea.
E demență vasculară,
dar nu suntem siguri în ce fază se află.
Hipocampul s-a micșorat, deci și Alzheimer progresează.
Pot fi oprite simptomele?
Pot fi încetinite,
dar nu oprite.
Încearcă să te agăți de amintiri.
Bine...
Uau...
Ai avut o operație pe creier după un accident.
Va trebui să facem un control medical complet,
dar asta s-ar putea să fie din cauza hemoragii sau poate a unui efect secundar.
Cadavrul unei femei de 20 de ani a fost găsit azi în orașul Kanghwa.
Acesta e cel de-al doilea caz de crimă în oraș după ce o fată de liceu
a fost găsită moartă luna trecută.
Poliția a spus că ambele cadavre au similarități,
deci sunt deschiși posibilității unui nou caz de crime în serie.
Corpul a fost găsit într-un bagaj, aruncat într-o zonă noroioasă.
Victima avea 20 de ani și locuia în Kanghwa,
și la fel ca precedenta,
cadavrul ei era învelit în plastic,
fiind găsite vânătăi pe gâtul și încheieturile ei.
Se întunecă. Unde mergi?
Ți-am spus, e ziua prietenei mele.
A avut loc o crimă în orașul vecin.
Nu-ți face griji!
Ai grijă cu cuptorul, bine?
Crimele nu sunt așa obișnuite!
Dar ar putea fi, Eun-hee.
Pentru că eu sunt un criminal.
Amintire
Jurnal
Toamna, 1971, tata s-a întors acasă.
Când am deschis ușa...
Pantoful meu alb
era acoperit cu sos kimchi...
Byung-su.
N-ar trebui să-l saluți pe iubitul tău tată?
M-a bătut fără milă.
Dragule, nu face asta!
Stai drept!
Loviturile lui încă erau strașnice.
Byung-su!
Frate!
Bine, băiete.
Azi o să-ți dau o bătaie adevărată.
Avea căutătura unei bestii.
Sora mea tremura de spaimă.
Stingerea!
Am tremurat toată noaptea după ce am îngropat corpul.
Dar în ziua următoare și în cealaltă zi,
nu a venit nimeni să mă aresteze.
Și pacea s-a instalat în casa noastră.
Am realizat atunci că în lume există
și crime obligatorii.
După acea zi am continuat să ucid.
Vânzătorul de fructe-de-mare, care-și bătea familia în fiecare zi.
Aceea nu a fost crimă.
Să-i spunem ,,curățare''.
Erau o mulțime de oameni care meritau să moară,
așa că am început să-i curăț din această lume.
Pentru înghițirea unui inel cu diamant, ea și-a ucis câinele în bătaie,
apoi mi l-a adus mie să-i tai stomacul.
Un alcoolic fără adăpost care lua în grijă pe cei fugiți de acasă
și îi folosea ca sclavi.
Un cămătar care a dus la moartea unei întregi familii.
Niciunul dintre ei nu merita să existe în această lume.
Majoritatea gunoaielor adunate
sunt îngropate în dumbrava aceasta de bambuși.
Nu am ucis doar.
Dacă te gândești, am salvat vieți.
Vieți de oameni și de animale...
care-i diferența?
N-ai luat prânzul încă? Ți-am adus preferatele tale.
Găluște uriașe.
Nu poți cumpăra astea fără să stai la rând.
Nu-mi plac găluștele uriașe.
Haide!
Mănâncă-le sau aruncă-le.
Ah, e fierbinte.
Nu că-i grozavă?
Voi lua și eu una.
Mă bucur că pot lucra chiar și cu demență.
30 de ani de memorie musculară nu dispar așa ușor.
E în regulă, pisicuțo.
Bine, foarte bine.
Am uitat de injecția de dimineață.
Michelle a murit după trei injecții anticancer.
- Mamă! - Lasă-mă!
- Nu face asta! - Michelle!
- Mamă, te rog! - Lasă-mă!
Nu face asta!
Michelle...
Asta a fost ultima picătură.
Am mâncat tăiței la cină.
Am luat și pastilele de demență.
Voi merge la cursul de poezie de la Centrul Comunitar la șapte.
Cuțitul pătrunde mușchii și oasele.
Sângele purpuriu îmi pătează pieptul.
Eun-hee a zis că poezia e bună pentru demență și m-a înscris.
Dar e o durere de cap.
Oamenii nu știu care-i treaba lui,
dar el se pune cu pumele astea.
Vechiul eu l-ar fi îngropat deja.
Domnule Kim?
N-ai învățat niciodată cum să scrii poezii înainte?
Trebuie să fiu școlit pentru asta?
Sigur că nu.
Vechile obiceiuri rele ți-ar putea ruina formularea.
E perfectă așa cum e.
Cu limbajul dur și cu imaginația asupra morții,
poți arăta deșertăciunea vieții.
Cu o așa puternică alegere a cuvintelor.
Altfel, poezia nu poate fi învățată.
Domnule Kim, e ca și cum, poetul capturează limba
și o ucide ca un criminal experimentat.
Apropo, domnule Kim,
ai ucis vreodată pe cineva?
În regulă.
Scuzele mele.
Era o glumă!
Glumă?
După Eun-hee, eu nu arăt emoții.
Ca să fiu mai exact,
de fapt, nu am emoții.
Dar reacționez la umor.
Problema e timpul.
Domnule Kim! Așteaptă!
Domnule Kim!
Bună, numele meu e Jo Yun-ju.
Nu ești tu domnul Kim Byung-su?
Mi-a plăcut poezia ta de azi, am fost așa mișcată!
În special de metafora ta despre moarte în poem...
Ce-i o metaforă?
Haide, domnule, știi ce este.
E o comparație.
- Nu-i o comparație. - Poftim?
Era o poveste de viață.
Ești așa de amuzant!
Sunt amuzant?
Și pe tine ar trebui să te jupuiesc?
Să mă jupuiești...?
Avea un râs vulgar.
Lumea asta încă dă pe dinafară de gunoaie,
dar regretabil, nu mai pot ucide.
Domnule, ce zici de un ceai?
Cu 17 ani în urmă, am ucis pentru ultima dată.
Nu-mi amintesc de ce am ucis-o,
dar după aceea,
am îngropat-o în dumbravă și eram în drum spre casă.
Accidentul
trebuie să fi cauzat această problemă.
Dacă omorul e poezie, atunci grija de copii e proză.
Tată...
Crescând o persoană
ia mai mult efort decât ucigând zece.
Sângerezi. Ce-i în neregulă?
Poate a fost un lucru bun.
La naiba, se întâmplă din nou.
Când încep convulsiile, uit drumul spre casă.
Amintirile încep să se șteargă.
Ești în regulă?
Oh, aceea e o căprioară.
A apărut de nicăieri.
Dacă e în regulă din partea ta, putem uita de coliziune.
Doar în caz de ceva, hai să facem schimb de contacte.
Ca mai târziu să nu fie vreo neînțelegere.
- Am zis că e în regulă. - Nu.
A fost vina mea, deci trimite-mi factura.
Ne putem ocupa singuri de reparații.
Cartea ta de vizită.
6:45 PM pe data de 10, coliziune la Joncțiunea Aewol,
20L8588, Sonata argintie.
El e...
un criminal.
Sânge de tip O.
Căprioarele nu au sânge de tip O. Ăsta e sânge uman.
Doi criminali în serie într-un oraș...
Oare m-a recunoscut și el așa cum am făcut eu?
Fată de liceu din Kanghwa Răpită și ucisă
Fiica mea e în pericol.
20L8588, Sonata argintie.
Curgea sânge din portbagaj
și avea un bagaj înăuntru.
Îmi puteți spune numele dvs?
Ofițer Min, unde ai fost după ce ți s-a terminat ieri tura?
Am primit un pont.
Cineva te-a văzut transportând un cadavru în portbagaj.
Ce?
Tu le-ai ucis?
Tu ești ucigașul în serie al fetelor?
Aceea a fost o căprioară.
Alo?
Poliția Kanghwa, dvs sunteți domnul Kim Byung-su?
Ne-am uitat peste 20L8588, numărul pe care l-ați raportat,
în legătură cu bagajul din portbagaj.
Da?
Nu era sânge de om, ci de căprioară.
Totuși, mulțumim pentru pont.
De unde ați făcut rost de numărul meu?
Proprierarul mașinii mi-a dat cartea dvs de vizită.
Chiar nu a fost nimic, deci uitați de asta.
Atunci sau acum, toți polițiștii sunt idioți.
Două cazuri recente de crimă, același mod de operare.
Arterele le-au fost secționate și li s-a scurs sângele.
Greutatea corpului a scăzut și era transportat
când am avut aici o coliziune.
Unde se îndrepta?
Dacă eram eu...
spre rezervor.
Locul unde se sfârșea drumul.
N-ar fi cărat bagajul prea departe.
Dacă aș fi fost eu...
O altă femeie de 20 de ani
a fost găsită moartă la Rezervorul Aewol din Kanghwa în această dimineață.
Poliția a răspuns
unui apel anonim,
și prezintă similarități
cu ale celorlalte victime...
Hei.
Nu a avut Min un accident pe acolo?
Așa e.
Min Tae-ju!
Joncțiunea Aewol nu-i departe de aici, nu?
Joncțiunea e chiar în față.
De ce nu-mi răspunde?
Lasă-l în pace, e cam ciudat.
Clinica Veterinară Dongsung
Închisă temporar de pe 10 septembrie.
Te pot ajuta?
Ești aici din cauza pisicii tale?
E bolnavă?
Scuze pentru asta, tata nu se simte bine.
Ce e de făcut...
Ar trebui să o duci la un veterinar din oraș.
Să mergem!
- E polițist. - Serios?
- Un polițist? - Tare, eh?
Serios?
Își taie părul la frizeria mea.
Ești ocupat?
Din cauza acelor tâmpite crime în serie,
tot sediul și secția trec prin rahaturile astea.
Deci, ce e?
Trebuie să găsesc un număr de înmatriculare.
Am avut o coliziune.
Numărul e...
L-am notat acolo.
A fugit de la locul accidentului?
Ar trebui să raportezi.
Nu, cred că e de pe-aici, aș vrea să rezolv asta în liniște.
Desigur, înțeleg.
Apropo,
mă recunoști acum?
Ce?
Numele meu.
An Byung...
Șefule An, An Byung-man.
Doamne sfinte!
Ești senin ca ziua acum.
Asta e așa derutant.
Taxiurile nu merg așa departe la ora asta.
Voi ajunge acasă în curând, pa.
Oh, bună.
Pentru o doamnă așa micuță, nu ai deloc teamă.
E periculos să mergi noaptea pe-afară în acest oraș.
Urcă.
Mulțumesc.
Tată!
Tată, sunt eu...
Ce-ai pățit?
Capul poate își pierde amintirile,
dar mâna mea își amintește, ca un vechi obicei.
Ucisul.
Dacă mi-am imaginat coliziunea?
Dacă eu am comis acele crime?
E din ce în ce mai rău,
ar trebui să caut un spital sau o casă de bătrâni.
Las-o baltă.
Dacă nu mă pot descurca, te voi duce eu într-una.
Nici măcar nu știu ce voi face!
Au!
Machiajul tău e mai gros.
Și eu sunt fată.
Nu ți-ai făcut niciodată buzele.
Copila ta se gândește la întâlniri.
Și tu, tată?
Participi la cursuri?
Sunt niște doamne care ți-au furat inima?
Nu mai vorbi prostii.
Mută-ți piciorul.
Înregistrează-mi cântecul din nou.
- ''Ploaie de Primăvară''? - Da.
L-am șters din greșală.
Cum vei merge la întâlniri în ritmul ăsta?
Nu-i evident?
În curând, s-ar putea să fi nevoită să-mi schimbi scutecele.
O voi face mai târziu, bine?
Stai nemișcat.
Schimbatul scutecelor nu poate fi așa greu.
Tu le-ai schimbat pe-ale mele pentru multă vreme.
Va fi rândul meu.
Să vedem.
Arăți mult mai bine!
Acum poți agăța fetele.
Nu-l lăsa în jos.
De ce?
Nu e stilul meu.
Hai să ne facem un selfie.
1... Zâmbește.
1, 2, 3!
Mănăstirea Maria
Ce mai face Eun-hee?
E bine.
De ce ai venit aici fără să suni mai întâi?
Știi casa aia de bătrâni de aici?
Au voie și bărbații?
Cine?
Am demență.
Nu vreau să fiu o povară pentru Eun-hee.
Aș prefera să fiu a ta.
Sunt pedepsit?
Voi veni iar în vizită.
Byung-su!
Poți uita acum.
Uită.
Mă rog pentru tine în fiecare zi.
Voi lua eu pedeapsa în locul tău...
Dacă i-aș spune că tatăl ei nu e singura persoană pe care am ucis-o,
ce ar spune?
S-ar mai ruga pentru mine?
Nietzsche spunea că,
"Nu există rău sau iad.
Nu vă mai temeți degeaba.
Sufletul vostru va fi mort mai devreme decât trupul."
La naiba...
Chiar ar trebui să renunț la asta.
S-au aș putea ajunge să-l omor pe tăntălăul ăsta.
Domnule Kim!
Stai, domnule Kim!
Oh nu!
Domnule!
M-ai putea duce într-o plimbare?!
E așa bine să mergem la plimbare!
Dacă nu ești ocupat azi, ce zici de un film?
Nu-mi plac filmele.
Cum așa?
Pentru că totul e fals.
Fals?
Așa e, ai mare dreptate!
Atunci ce lucruri adevărate îți plac?
În afară de a scrie poezii.
Ucisul.
Ucisul?
Doamne!
Ce e? M-ai speriat.
Tată?
Cine-i el?
Tată, chestia e că...
Bună ziua, sunt Min Tae-ju.
Sunt iubitul lui Eun-hee.
Asta-i fiica ta?
Ce frumoasă e!
Bună ziua.
Mergem la cursurile de poezie împreună, sunt Jo Yun-ju.
Să mergem acasă, e târziu.
Tată...
Haide, domnule Kim,
suntem în plină zi, nu e deloc târziu.
Nu vă faceți griji, domnule.
O voi aduce acasă în siguranță.
Cine-i ăsta? Arată familiar, dar nu-mi aduc aminte.
Sunt ofițer de poliție.
Asta-i minunat!
Tinerii cu tinerii, bătrânii cu bătrânii.
Așa-i?
Să mergem, domnule Kim.
Ne mai vedem Eun-hee! Să mergem!
Pa!
Nu te mai încrunta!
Să fii ofițer de poliție e o slujbă bună.
M-aș bucura pentru ei.
Apropo...
unde mergem acum?
Tot voiam să te întreb.
Vreun loc anume?
Cine ești?
Rahat.
Arătam disperată?
Eun-hee are un iubit.
Min Tae-ju, ofițer de poliție.
Poate e un lucru bun.
Ai fost surprins?
Toți tații sunt ostili cu iubitul fiicei lor.
L-am mai întâlnit înainte.
L-am recunoscut.
Am avut o coliziune nu cu mult timp în urmă.
Ce?
A fost una minoră,
nu credeam că-și va aminti, deci m-am făcut că plouă.
Are demență?
Da, Alzheimer.
Nu e greu? Să ai grijă de el?
Câteodată,
parcă e un străin.
Apropo, de ce crezi că era la Intersecția Aewol?
Probabil a mers la dumbrava de bambuși.
Dumbrava de bambuși?
Cu mult timp în urmă, a cumpărat niște pământ și a plantat bambuși.
Când eram mică.
Câteodată mai merge acolo să se plimbe.
Dar mereu se pierde acolo.
Ah, Byung-su.
Clinica ta era închisă.
Ți-e mai rău?
Trebuie să aștept și să văd.
De ce nu o vinzi și te muți în altă parte?
Pentru Eun-hee mai mult.
Și poate să cauți un spital decent.
N-are rost să stai în orașul ăsta amărât.
Uite cine vorbește.
Tu de ce putrezești în orașul ăsta?
Nu știu dacă îți amintești,
era un supermarket Doremi
cu un magazin de țigări alături.
Acolo obișnuia să lucreze o fată.
Zâmbea tot timpul.
Ți-o amintești?
Cumpăram țigări în fiecare zi, ''88 Light''.
Știa că eu cumpăr țigări dimineața și seara,
așa că aștepta până veneam eu
apoi închidea magazinul și mergea acasă.
Întotdeauna.
"Domnule, nu mai fuma așa mult", mi-a spus într-o zi.
Și după acea zi nu am mai văzut-o.
Mama ei m-a implorat să-i găsesc măcar corpul,
apoi ar fi renunțat dacă era măcar un corp.
Din ziua aceea, am renunțat la fumat.
Ăsta-i ultimul pachet pe care l-am cumpărat de la ea.
Îl voi prinde pe criminal și voi trage un fum.
La naiba, au trecut deja 17 ani.
Oh vai...
O mai fi în viață pe undeva?
Fata de la magazinul de țigări?
Nu.
Criminalul în serie.
Recentele crime în serie ale fetelor
ar putea fi mâna lui.
Mă îndoiesc.
Bine! Ar trebui să plec!
Byung-su,
în legătură cu acea favoare, 20L8588.
8588?
Ai spus că ai avut o coliziune.
Numele lui e Min Tae-ju. E polițist, sediul diviziei de informații.
Cred că ar fi mai bine să o lași baltă.
La ce te referi?
Huh? Iar nu-ți amintești?
Atunci uită de asta, bine?
Pa!
Min Tae-ju?
Eun-hee are un iubit.
Min Tae-ju, ofițer de poliție.
Bună ziua, sunt Min Tae-ju.
Sunt iubitul lui Eun-hee.
Nu vă faceți griji, domnule.
O voi aduce acasă în siguranță.
Două cazuri recente de crimă, același mod de operare.
Arterele au fost secționate și sângele lăsat să se scurgă.
M-a recunoscut și el așa cum am făcut-o eu?
Sânge de tip O.
Acesta e sânge uman.
20L8588, Sonata argintie.
6:45 PM pe data de 10, coliziune la Joncțiunea Aewol.
El e un criminal.
Fiica mea e în pericol.
- Unde ești? - La film.
Te sun mai târziu.
Eun-hee!
Draga mea!
De ce plâng aici?
Eun-hee!
Un criminal!
Un criminal mi-a luat fiica!
Ascultați!
Un criminal în serie!
Mi-a luat fiica!
Nu o găsesc! Mergeți și căutați-o!
Ți-am zis că sunt la filme.
De câte ori ai sunat?
- Unde e? - Cine?
- Min Tae-ju! - S-a dus acasă.
Mă doare!
Cum l-ai întâlnit?
Din întâmplare.
Din întâmplare, cum?
M-a condus noaptea acasă, a spus că e periculos.
De ce te-ai urcat în mașina unui străin?!
Tată! Mă doare!
Taci!
Treci înăuntru!
Stai!
Ascultă bine! Îl știu pe Min Tae-ju!
Știu!
A spus că te-ai izbit în mașina lui.
Și ai sunat la poliție, acuzându-l că ar fi un criminal.
Așa e, e un criminal!
El credea că tu ești ucigașul!
Ce?
Crima de la rezervor s-a petrecut în apropierea dumbrăvii.
În ziua în care ai avut accidentul, ai mers acolo, nu?
Îți amintești?
Dacă ai fi fost, pantofii tăi nu ar fi fost acoperiți de noroi,
deci cum explici noroiul?
Unde ai fost?
Știi ce speriată am fost
când îți ștergeam noroiul de pe pantofi?
Tu...
mă suspectezi pe mine?
Sigur că nu.
Tu nu ești un ucigaș cum a zis Tae-ju.
Tatăl meu nu e așa.
Cele mai multe coincidențe din lume nu sunt coincidențe.
M-a recunoscut și el la fel cum l-am recunoscut și eu.
O folosește pe Eun-hee pe post de momeală ca să mă ademenească.
E din spatele mașinii lui.
Ar trebui să se potrivească cu a uneia dintre victime.
Atunci va fi verificat ca ucigaș.
Haide, e polițist!
Și care-i diferența?
Ocupația lui îl scutește automat de vină?
Nu te uita așa la mine, am mintea clară ca lumina zilei.
Bine, să zicem că nu-i așa.
Dar dacă lucrurile pe care ți le-am spus sunt adevărate?
Bine, o voi trimite la laborator.
În cât timp?
Păi, până e testată...
Cam o săptămână?
Prefă-te că sunt patronul.
Ai dormit bine?
Sunt liber mâine.
Vino cu mine.
Vino aici!
Tată!
Urcă!
Grăbește-te!
Să nu te apropii de fiica mea.
Ne iubim.
Încetează cu prostiile.
Știu cine ești.
Și tu știi cine sunt cu adevărat, nu?
Și te-ai apropiat de ea din cauza asta.
Ești un afurisit de ucigaș.
Tu...
tocmai ai mărturisit?
Nu-mi amintesc.
Am demență.
Nu-mi pasă pe cine omori, atâta timp cât nu e ea.
Coincidență sau nu, dacă stai departe de ea,
te voi lăsa în pace.
Dar dacă o întâlnești din nou,
te voi rupe în bucăți,
și te voi îngropa sub pământ.
Nu te mai întâlni cu nenorocitul ăla pentru o vreme.
Ce se petrece? Ce-i cu tine?! De ce?
Ai uitat? Tae-ju nu-i o persoană rea!
Doar o săptămână!
După o săptămână,
nu-mi pasă dacă te întâlnești sau te măriți cu el.
Tată?
Tată! Deschide ușa!
Deschide, te rog!
S-ar putea să fiu nevoit să-l înfrunt față-în-față curând.
Factorul decisiv într-o luptă pe viață și pe moarte
e forța fizică.
Mâinile goale sunt cele mai bune.
Mereu au fost.
Înainte să mă strângă de gât cu un fir trebuie să-l apuc.
Dar au trecut 17 ani.
El e mai tânăr și mai puternic decât mine.
Obișnuiam să am destulă forță încât să zdrobesc ăsta într-o clipă.
La naiba...
Pentobarbital de sodiu.
E folosit la eutanasierea vacilor și porcilor.
S-ar putea să recurg la asta.
Te iau la șase.
Pregătire completă.
Mergi la somn. Hai odată.
La naiba...
De ce moțăi aici?
Vă căsătoriți după doar o lună?
Nu ți se pare că grăbești lucrurile?
Eun-hee e încă un copil.
Nu știe nimic.
Putem crește împreună.
Dacă voi sunteți fericiți, e în regulă din partea mea.
Nu știu dacă ți-a spus deja,
dar eu am demență, Alzheimer.
Trebuie să fi fost greu pentru ea.
Mă pot interna într-un spital.
Acum sunt ușurat.
Tată!
Vă doresc tot binele din lume!
Vom trăi fericiți, domnule.
Avem bere?
- N-ar trebui să bei. - E în regulă.
Azi e o zi de sărbătoare.
Haide.
Apropo,
nu cred că asta-i prima oară când ne întâlnim.
Ne-am mai întâlnit de câteva ori, chiar cu câteva zile în urmă.
Ce am spus atunci?
Ne-ai binecuvântat căsnicia.
Bine, bine.
- Dă-mi o clip. - Sigur.
N-am binecuvântat nimic.
Am spus că, dacă o vei întâlni din nou te voi rupe în bucăți.
Am doar o șansă.
Bagă adânc,
apucă-l,
pune-l la pământ,
sufocă-l.
Tată?
El a făcut asta?
Tată...
Când l-ai întâlnit?
Tată!
Vino cu mine!
Mi-ai promis o săptămână!
Ți-am spus să nu te vezi cu el o săptămână!
Și tu l-ai adus acasă? Ne-ar fi putut ucide!
Tu ai făcut asta, tată!
Nu a fost el, tu m-ai strâns de gât.
A trecut mai bine de o săptămână.
Tu mi-ai zis să-l aduc acasă.
Scuze, tată.
Nu mai pot face asta.
A dispărut.
Săptămâna s-a șters din mintea mea.
Mâinile mele își amintesc ucisul ca un obicei.
Tată!
Timpul se scurge.
Amintirile cu Eun-hee mi s-ar putea șterge,
și dacă obiceiurile mele de ucis rămân,
s-ar putea să ajung să o omor.
Nu pot proteja pe cineva de care nu-mi amintesc.
Trebuie să mi-o întipăresc în minte, că ea e fiica mea.
Am fi putut vorbi la telefon.
Al cui sânge era?
Era al unui animal, probabil al unei căprioare.
Am ajuns de tot râsul.
Ia-o înapoi.
Asta nu se poate...
E imposibil...
Dar dacă e așa...
Chiar am fost eu, așa cum a spus Eun-hee?
Crima de la rezervor s-a petrecut în apropierea dumbrăvii.
În ziua accidentului,
ai fost acolo, nu?
Dacă ai fi fost, pantofii tăi nu ar fi acoperiți de noroi,
deci cum îți explici noroiul?
Byung-su.
Soră...
Ce se întâmplă?
Creierul meu moare.
Se zbârcește ca o nucă și e plin de găuri.
Și tot uit.
Lucruri pe care tebuie să le fac,
lucruri pe care nu ar trebui să le fac...
Cu cât memoriile mele pâlpâie,
vechile amintiri mi se vor șterge.
Și în timp...
S-ar putea să nu-mi mai recunosc propriul copil...
Și atunci...
și atunci...
Domnul mi-a ascultat rugăciunile.
Când continui să-ți pierzi amintirile,
vei din nou ca un copil.
Blând și nemaipomenit de naiv,
scumpul meu frățior.
Vino cu mine mâine.
Byung-su.
Byung-su!
Jurnalul tău e grozav!
Parola era ziua lui Eun-hee.
Nemernicule!
Cine sunt eu acum?
Min Tae-ju, criminalul?
Sau...
iubitul fiicei tale?
Ce spunea șeful An?
Nu era sânge uman, nu?
Trebuie să o ucid pe Eun-hee mai întâi.
Ar fi putut fi de rău.
Nu credeam că tu încă mai aveai batista.
Ți-am citit jurnalul și am schimbat cu sânge de căprioară.
De ce n-o omori pe femeia asta, Jo Yun-ju?
Mori de nerăbdare să faci asta.
Hai să fim sinceri, bine?
Să punem mâna pe ea.
Domnule Kim!
Sunt așa fericită că m-ai sunat!
Scuze.
Am greșit numărul.
Domnule Kim! Domnule Kim!
Nemernicule...
Eu nu-s un ucigaș ca tine.
Deci tu nu omori fără un motiv.
Tu omori doar gunoaiele umane care merită să moară.
Cine decide asta?
Tu ai făcut apelul acela.
Eu ucid pe cine vreau, cum sunt diferit?
Suntem amândoi criminali oricum ai lua-o.
Așa e, cum ai zis și tu, te-am recunoscut.
Știam că ești un criminal.
Ai aceeași privire ca a mea.
N-o atinge pe Eun-hee!
Dacă voiam s-o omor, aș fi făcut-o deja.
Ce vrei?!
Tu devii eu, eu devin tu.
Dacă
vei prelua tu acuzațiile mele de crimă,
mă voi gândi la asta.
Deci, cum s-o omor pe Eun-hee...
Las-o în pace.
Omoară-mă pe mine în schimb, ticălosule!
Derbedeu afurisit!
Trebuie să trăiești.
Măcar atât cât sunt eu în viață.
Nu! Te rog!
Oricum, ea plătește pentru păcatele tale,
deci fi recunoscător.
Nu ea!
Oricum, ești binecuvântat.
Viața e un iad, dar e doar pentru un moment.
În curând vei uita totul.
Hei!
- Unde este? - Ce?
Ridică-te!
Ce se petrece?
Vei sta cu mătușa ta la mănăstire pentru un timp!
Haide!
Să mergem.
Grăbește-te!
Haide!
Doar pentru câteva zile, bine?
Tată...
Urcă!
Ai grijă de ea, doar pentru câteva zile.
Mai am o sarcină de care trebuie să mă ocup.
Să-l omor pe Min Tae-ju.
Înainte să uit cine e.
Nu...
Nu, nu...
Îmi... îmi pare rău!
Îmi pare rău! Nu mă ucide!
Te rog, nu mă ucide!
Îmi pare rău! Nu!
Rahat...
Asta s-a întâmplat la restaurantul care servea fructe de mare care s-a închis?
El a fost tot timpul.
Avea un cadavru în portbagaj când m-am izbit în el,
mi-a intrat în casă și a schimbat batista.
Min Tae-ju e criminalul în serie.
Vine.
Hai să vorbim cu el împreună.
Uite, cu patru zile în urmă,
te-ai întâlnit cu domnișoara Jo? Era vineri seara.
I-am verificat lista apelurilor și am găsit numărul tău.
Scuze.
Am greșit numărul.
Hai să fim sinceri, bine?
Pun pariu că amprentele tale sunt pe toată camera video.
Stai, stai, Byung-su!
Calmați-vă, domnule, vă rog!
Nemernicule!
N-am întâlnit-o niciodată, el a sunat-o și a ucis-o!
Atunci gândește-te la un alibi pentru noaptea aia!
Unde-i Eun-hee?
Nu pot da de ea, au trecut patru zile.
Nu știu.
Spune-ne.
Nu știu.
Dacă îi spun nemernicului ăla, ea va fi în pericol.
Credeți-mă și confirmați-i lui alibiul mai întâi!
În noaptea aia, el a răpită pe Jo și a ucis-o!
E destul!
Spune-mi unde e Eun-hee! Noi, polițiștii o vom proteja!
Nu, o voi proteja chiar eu!
Dacă nu-mi spui, voi fi nevoit să te închid!
Bine...
ea e la mănăstirea mătușii ei.
Mătușa ei? Sora ta?
Ea nu are mătușă.
Eun-hee mi-a spus chiar ea.
El mereu o căuta pe sora lui decedată.
Greșesc?
Sun-o atunci.
Pe sora ta călugăriță.
În regulă, derbedeu de criminal în serie.
Te voi face să-ți înghiți cuvintele.
Sora
Niciun rezultat
Maria
Niciun rezultat
De ce ai venit aici fără să suni mai întâi?
Ai grijă de ea, doar pentru câteva zile.
Hei! Stai!
Nu, nu, nu!
Oprește-te! Oprește-te, te rog!
Nu face asta!
Byung-su! Unde te duci?!
Byung-su!
Soră!
Soră...
N-ar trebui să-l arestăm acum?
N-avem dovezi concludente.
Chiar de am avea așa dovezi,
se poate aplica o acuzație de crimă pentru cineva care are demență?
Statutul de limitare pentru vechile lui crime trebuie să fi trecut deja.
Va fi greu.
Dar și Eun-hee?
Nu, nu se poate...
Sunt sigur că doar nu-și mai amintește.
N-ar fi putut s-o omoare dacă era el însuși.
Nu, nu, nu.
Vom afla în curând.
Îmi amintesc totul.
Soră...
Și ultima crimă cu 17 ani în urmă.
Cine era acea femeie...
De când?
Mă vei ucide oricum, doar fă-o!
De ce aș face-o?
Doar spune-mi de când.
Și că nu o vei mai face niciodată.
Apoi putem merge acasă.
Să mergem la Eun-hee.
De când?
- De mult timp, nu? - N-o ucide pe Eun-hee.
Doar pe mine ucide-mă, vei fi împăcat așa, nu?
Ea e nevinovată...
N-o ucide, te rog.
De ce aș ucide-o?
Ea e fiica mea.
Nu e?
Nu-i a mea?
Eun-hee nu e fiica mea!
Gunoaie afurisite! Vă voi ucide pe toți!
Pe tine și pe plodul tău!
Tată, ce-ai pățit?
Ești rănit?
Cine...
cine e tatăl tău?
Tată, ce-i în neregulă?
Sunt speriată...
Tată!
Tată, să nu fi bolnav!
Tată!
Te rog...
Tată!
De ce plângi?
Nu plânge, puiule.
M-ai speriat!
Mă durea capul, așa că nu te-am recunoscut.
Îmi pare rău, nu plânge.
Nu plânge.
Bine?
E în regulă.
Boala asta revoltătoare
a început cu 17 ani în urmă.
Am mâncat tăiței cu Eun-hee.
Doar obiceiurile ciminale mi s-au păstrat.
Toate crimele acelea recente au fost comise de mine.
Am ucis-o pe Jo Yun-ju,
și pe fata căreia îi spuneam Eun-hee.
Ce este?
Am găsit-o!
Aici!
Șefule! Am găsit-o pe Jo Yun-ju!
Demența nu m-a salvat.
Eun-hee nu e fiica mea,
și chiar dacă mi se șterg toate amintirile legate de crime,
tot un criminal sunt.
Nu contează.
Nu pot trăi aici cu el. Fiica mea e în pericol.
Îmi pare rău, tată.
Am vorbit prea aspru.
Și nu-ți face griji, nu mă mărit cu Tae-ju.
Nu te voi trimite departe, deci așa rămâne.
Voi trăi cu tine pentru multă vreme.
Te cred.
Sunt mereu de partea ta.
Și înainte să uiți toate amintirile cu mine,
e ceva ce voiam să-ți spun.
Te iubesc, tată...
Batista.
Nu creadeam că încă mai ai batista.
Ți-am citit jurnalul și am schimbat cu sânge de căprioară.
Las-o în pace. Ucide-mă pe mine în schimb, nemernicule!
Oricum, ea plătește pentru păcatele tale,
deci fi recunoscător.
Ea va muri în locul tău.
La naiba...
E cadavrul lui Jo Yun-ju.
Știam eu.
Am vorbit cu cei de la criminalistică.
Camera video avea doar amprentele lui Kim Byung-su pe ea.
Să-l arestăm pe Kim.
Kim Byung-su, ești arestat pentru uciderea lui Jo Yun-ju.
Ai dreptul să păstrezi tăcerea.
Tot ce spui poate și va fi folosit...
Taxi, taxi!
Urcă!
Taxi, taxi, taxi...
Ai grijă de ea, doar pentru câteva zile.
Grăbește-te!
Cheamă un taxi...
8...
8... 8...
8... 8!
8!
Ați chemat un taxi?
Urcă.
De ce ești aici?
Nu vreau să merg!
- Ascultă-mă! - Nu face asta!
Hai să ne prefacem doar și să mergem puțin mai încolo.
Asta-i cel mai bine pentru el.
Ai grijă de ea,
doar pentru câteva zile.
8... 8... 8...
8588...
Alo?
- Min Tae-ju... - Byung-su?
O are pe Eun-hee.
Decât să fugi, dacă îți amintești ceva...
Ascultă bine, e vocea lui Min.
Dacă ai
prelua tu acuzațiile mele de crimă,
mă voi gândi la asta.
Deci, cum să...
o omor pe Eun-hee...
Las-o în pace. Ucide-mă pe mine în schimb, nemernicule!
Ticălos afurisit!
- Asta va lua... - Doamne!
La naiba!
Am un rând de haine! Nu e ca și cum mi-aș murdări lenjeria!
Am cumpărat câteva de la magazin și le-am schimbat!
Închid!
Nevastă-mea e nenorocirea existenței mele.
Asta va dura câteva zile.
Oare? Va lua ceva timp.
Mă întorc să raportez, vii și tu?
Da, ar trebui.
Dar aș vrea să curăț aici înainte să mă întorc.
Atunci voi verifica eu primul.
Bine.
Byung-su!
Aia chiar era vocea ofițerului Min?
La naiba...
Deci Min chiar e ucigașul în serie al fetelor...
Psihopatul ăla nenorocit...
Unde e?
Merg după el.
Să nu îndrăznești să-l pierzi.
Eun-hee e încă în viață!
Unde-i tata?
Polițiștii sunt după el.
Hai să ne așezăm mai întâi.
Tata nu-i un criminal, nu?
Au fost găsite cadavre în dumbravă.
Corpul lui Jo Yun-ju, care a dispărut,
și multe alte schelete de asemenea.
Poate nu vrei să crezi,
dar tatăl tău a făcut asta.
Și în plus,
trebuie să i se confirme identitatea,
dar mama ta dispărută...
Nu...
Nu se poate...
E acolo?
E aici, cu Min Tae-ju.
Nu-ți face griji și vino mai repede.
Am chemat întăriri, deci vin toți.
Deci el a ucis-o pe fata de la magazinul de țigări.
Îl voi prinde pe nenorocitul ăsta.
L-am prins, mincinosul naibii...
Ticălosule.
Ce se întâmplă? Șef An!
Șef An!
E rezistent.
De aceea omor rar bărbați.
Min Tae-ju.
Nu e prea târziu să te întorci și să pleci.
Oricum vei uita tot.
Știu că Eun-hee e acolo.
Să nu îi atingi nici un fir de păr!
O voi ucide frumos, deci nu-ți face griji.
Stai pe loc, nemernicule.
Nemernicule!
Tae-ju?
Eun-hee!
Min Tae-ju, nenorocitule!
Să n-o atingi!
Eun-hee!
Scumpo!
Eun-hee!
Kim Byung-su, crede ce-ți spun.
Ești un criminal și ai demență.
Persoana după care ești e Min Tae-ju.
El e un criminal în serie.
Toate femeile sunt la fel, chiar și mama mea.
Tata a încercat să o dezbrace și să o scoată afară din casă.
Păcătoșii merită să fie pedepsiți, a spus el.
Dar ea nu era o păcătoasă.
Eram pe punctul de a-l înjunghia cu un cuțit de bucătărie...
Dar...
Am fost lovit din spate.
Cu un fier de călcat.
Mama a făcut-o.
Nu tata, ci mama.
Femeile sunt toate la fel.
E doar vina lui!
A tatălui tău, vina lui Kim Byung-su.
Asta-i din cauza lui.
Ce am făcut?
Voiam să trăiesc fericit alături de tine.
Tu locuiai cu tatăl tău.
Cu un criminal.
Eun-hee?
Scumpo!
Eun-hee?
Eun-hee!
Fetițo?
Eun-hee!
Eun-hee?
Eun-hee!
Îmi cer scuze, unde sunt...
Trebuie să merg acasă.
Unde sunt? Îmi pare rău.
Nu pot să cred una ca asta!
Deja ai uitat tot?
Îmi pare rău, chiar îmi pare.
E în regulă, totul e bine.
Dar tot trebuie să fi pedepsit, deci mai așteaptă puțin.
Din cauza ta, femeia pe care o iubesc a scăpat.
Așteaptă aici un moment.
Știi unde se ascunde.
Bine.
Spune-mi unde se ascunde.
Te voi bate ușor pe spate, deci spune-mi.
Foarte bine.
Bătrânul ăsta senil își udă pantalonii!
Domnule Kim, bună treabă.
Nu-ți face griji.
Te voi ucide și pe tine.
Decât să trăiești ca fiica unui criminal,
e mai bine să ori, nu?
Viața trebuie să fie un iad.
Ai fi sfârșit ucisă de mâinile lui.
Tată...
Tată!
Tată, tată!
Eun-hee! Copilă!
Rezistent.
Ești rezistent, domnule Kim.
Tată...
Rahat!
Ți-am spus să-ți întorci mașina și să pleci.
La naiba!
Ce zici de asta, domnule Kim?
De vreme ce ești aici, privește-o cum moare.
Nu sună amuzant?
Nu, nu...
Nu, ticălosule...
Nu poți!
Tu îți vei...
primi...
Chiar ai fost...
un criminal în serie înainte?
Ai ucis-o pe mama?
Nu te apropia!
Da.
După cum ai spus, sunt un criminal în serie.
Am ucis atât de mulți înainte de asta.
Dar cel care merită într-adevăr să moară
sunt eu.
Pentru că m-am născut un criminal.
Tu și eu suntem diferiți.
E în regulă, Eun-hee.
Nu plânge.
Nu este nici măcar un strop de sânge de-al meu în tine.
Nu suntem înrudiți.
Nu ești fiica mea.
Deci tu...
Deci tu nu poți fi...
fiica unui criminal.
Jurnalul lui Kim Byung-su
Bine.
Cine sunt eu?
Procurorul Kim Min-je.
Bine.
Atunci, să vedem.
De vreme ce mintea ți-e limpede,
să începem.
Fără să omiți vreun detaliu din viața ta,
spune-mi tot ce îți amintești.
În regulă?
Îți amintești de ce l-ai ucis pe ofițerul Min?
Kim Byung-su.
Ești un criminal și ai demență.
Persoana pe care o urmărești e Min Tae-ju.
El e un criminal în serie.
Eun-hee...
Ea e...
fiica mea!
Omoară-l pe Min Tae-ju!
Sau fiica ta va muri!
Asta-i ultima ta șansă! Salvează-ți fiica!
Ăsta e singurul motiv pentru care ești în viață!
Întoarce-te, te rog!
Prindeți-l!
Pe aici, vă rog!
- Javra aia are foarfece! - Nu, e în regulă.
- Te tundem. - Mă va ucide!
Lăsați-mă!
Vom termina în curând, stai nemișcat, te rog.
Soră!
Soră...
Soră.
Au!
Soră!
Când mă vei lua acasă?
M-am săturat de locul ăsta.
Mi-a luat mama pantofi?
Știi care-mi plac cel mai mult?
Tenișii albi.
De câte ori vine, vreau să continui să trăiesc.
Trebuie să termin cu asta înainte să vreau să trăiesc mai mult.
Înainte să uit cine sunt.
Nu, să uit cine sunt...
Min Tae-ju.
Să n-ai încredere în memoria ta.
Min Tae-ju e încă în viață.
Traducerea: Ploșnitza (pentru Blogul lui Atanase)
Sincronizare : Kopa