23.976 romanian
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext
AMINTIRILE OMULUI INVIZIBIL
Să începem...
Înregistrăm.
Vă uitaţi la acest scaun pentru că eu stau în el.
Mă numesc Nick Halloway. Nu sunt bolnav şi n-am înnebunit.
Dar sunt invizibil. Cum aş putea să vă conving ?
Să încercăm aşa.
Vedeţi ? Fără sfori.
Staţi puţin. Asta ar trebui să meargă.
Înregistrez această casetă pentru că în câteva ore s-ar putea să mor.
Am o poveste grozavă să vă spun. Să trecem la subiect.
Totul a început în martie, într-o zi de marţi.
Zăpadă de 100 cm ?
Mă poţi caza la Cabana Aspen până duminică ?
O cameră single cu un pat mare. Nu se ştie niciodată.
Grozav. Mulţumesc, Cheryl. Te sun eu.
Boykin întreabă dacă ai văzut anunţul
despre fuziunea Allied-Security ?
A sunat Kaplan în legătură cu Magnascopics. Mai ai şi treaba cu OPEC.
Şedinţa de conducere e joi. N-ai făcut raportul pentru Roger.
- Să continui ? - Ce raport ?
- Eşti aici ! - Roger ! Te rog, intră.
Te-am căutat toată după-amiaza. Am lucrat la astea toată ziua.
Recomand cu tărie examinarea poziţiilor petroliere.
Grozav. În rest, toate bune ? Mai ieşi cu Denise Lee ?
Am ieşit doar o dată. Unde ai fost, Rog ?
Eşti cel mai mare mincinos pentru care am lucrat vreodată.
Mulţumesc, Cathy. De fapt, ia-ţi liber restul zilei.
- Mă duc la club. - Poftim ?
Magnascopics, mâine. La 7,30 vine o maşină să te ia.
- I-ai zis lui Kaplan că-l înlocuieşti. - Cum o să mă descurc ? Du-te tu.
- Ţi-ai dat cuvântul. - Eram beat.
- Roagă-l pe Moynihan. - Ai promis.
Şi cu obligaţiile mele cum rămâne ? Familia mea, rudele mele ?
Nu ai.
Ziua se prefigura ca orice altă zi din viaţa mea.
Dar ceea ce urma să se întâmple avea să-mi schimbe viaţa pentru totdeauna.
Clubul Academy e printre ultimele cluburi private din San Francisco.
Un loc unde se adună capitaliştii veroşi
să mănânce, să tocmească târfe
şi să discute cât au mai furat în acea zi.
Folosesc terenurile de tenis. Îmi place barul.
Nu. Umăr prost. N-are adâncime.
Trece-mă cu zece cenţi pentru St. John's/Villanova.
Vreau cota pentru Duke/Carolina.
Bine. Mersi, Buzz.
Cineva încearcă să vă atragă atenţia. E dl. Talbot.
Nu te uita, Patrick. Fă-te că nu-l vezi.
- Mersi, Patrick. - Bună, Nick.
Bună, George. Ce-ţi mai face colonul ?
- Ce faci ? - Îmi scriu demisia.
O să deschid un orfelinat pentru copiii săraci.
Mai mult fete. 20, 30 de ani. Am nevoie de o familie.
Vino cu noi. Sunt aici cu câţiva amici.
- Nu, azi nu pot. - Doar un pahar !
E doar Ellen cu câţiva prieteni.
Alice Monroe, amica soră-mii din facultate, venită din Brazilia.
- Mă scol devreme mâine. Nu pot. - Înainte să refuzi, aruncă o privire.
Bine, poate un minut.
- Îi ştii pe toţi, nu-i aşa ? - Bună, Ellen.
- Bună, Nick. - Alice Monroe.
Ţi-l prezint pe Nick Halloway. Ea este Alice.
- Bună, Nick. - Încântat.
- Unde te-ai ascuns ? - Tu unde ai fost ?
- Te-ai tuns. Îţi stă bine. - Aşa ?
Alice face filme pentru Smithsonian.
Chiar aşa ? Îmi place muzeul Smithsonian.
E una din instituţiile mele favorite.
Ce fel de documentare produci ?
Chestii despre antropologie, culturi tradiţionale, cosmologii.
Îmi plac cosmologiile.
Sunt printre "ologiile" mele favorite. Patrick !
Ai terminat Dreptul şi practicai avocatura la Boston ? Ce s-a intâmplat ?
Părinţii mei voiau să mă fac avocat. Nu era de mine.
- Va fi Indiana/UNLV. Poate Arkansas. - Carolina.
Cum ai trecut la film ? Ai strâns bani ?
- Un client de-al firmei ? - Nu, am plecat.
M-am angajat ca asistent de producţie la o televiziune publică.
- Până m-am dezmeticit, eram în junglă. - Cred că va fi UNLV.
Primitiv, nu ?
Doar câteva locuri din Amazon mai pot fi considerate virgine.
Ce ţi-a lipsit cel mai mult cât ai stat acolo ?
Duşurile fierbinţi, cheeseburgerii.
Cred că Seton Hall va merge până la capăt.
- Nu pot suferi televiziunea. - Nici eu.
- Îmi place muzica. - Ador jazz-ul.
- Nu-mi plac halterofilii. - Nişte narcisişti.
- Îmi place să schiez. - Îmi plac oceanul şi pădurile.
Îmi place părul blond.
Mie îmi place usturoiul.
Nick.
- Ce facem ? - Ne pregătim să facem dragoste, sper.
- Ar trebui să ne întoarcem. - Da, ar trebui.
Să nu facem ceva ieftin şi fără sens.
Cât îţi datorez ?
Nu ţi-ai putea permite.
FEMEI
Mă bucur că te-ai intors.
- Mulţumesc, George. - Pe curând.
- Pleci aşa devreme, Nick ? - Credeam că cinăm împreună.
- Am promis că mă întâlnesc cu cineva. - Da ? Te conduc.
Cina nu mai pare o idee aşa de bună. Am mult de lucru.
Îţi place mâncarea italiană ? Hai la Fiorello. E întuneric şi linişte.
Mi-ar plăcea, dar trebuie să mă-ntâlnesc cu cineva.
Glumeşti.
- Credeam că ai vrut să-i duci de nas. - Nu.
Vrei să luăm prânzul vineri la Brasserie ?
Prânzul ? Să mergem în Maui.
Nick, avem destul timp.
Ai dreptate.
- O să regret că te-am întâlnit ? - Deja regreţi.
Într-un fel, doar Alice a fost de vină.
Poate dacă n-aş fi întâlnit-o atunci şi n-ar fi fost aşa frumoasă
m-aş fi întors la bar şi mi-aş fi băut minţile.
În dimineaţa următoare, eram mai mahmur ca oricând.
LABORATOARELE Magnascopics
Vi-l prezint pe preşedintele comisiei noastre ştiinţifice consultative
profesor de fizică teoretică la Universitatea Berkeley,
Dr. Bernard Wachs.
Bun venit. În ziua de azi suntem obişnuiţi
să privim magnetismul ca vector al mişcării particulelor subatomice
şi descoperim adesea cu uimire modul în care oameni diferiţi
au privit setul de fenomene pe care le grupăm
sub denumirea de "magnetism".
Încă din secolul al şaselea î.Hr., filozoful grec Thales
a observat extraordinara capacitate a magnetitei de a atrage alte bucăţi...
O cantitate vectorială ce indică
direcţia şi intensitatea forţei de câmp magnetic pot converti...
Au trecut 15 minute şi n-am ajuns încă la Hristos ?
Chemaţi-mă când ajunge la Inchiziţie.
Scuzaţi-mă.
Este vreo toaletă pe aici ?
Da. Pe hol, acolo.
- Fir-ar să fie ! - Mulţumesc.
Bună ziua.
Nu vă apropiaţi !
URGENŢĂ SUPRAÎNCĂRCARE
AVERTIZARE AVARIE CRITICĂ
Zece minute. Zece minute. O să fiu ca nou.
Descoperirea revoluţionară a lui Von Erxlebren a permis îmbunătăţirea...
Ce ?
Afară ! Afară ! Fugiţi !
Nu-i aşa, dle Jenkins, că eraţi în Honduras
în ziua în care Dr. Mendoza a murit,
căzând de la etajul 21 al Hotelului Presidente ?
D-le preşedinte, eram în Hoduras fiind consultant
al Organizaţiei Democratice Panamericane de Ajutorare.
Nu sunteţi plătit de C.I.A. ?
Nu aţi fost şef de secţie - nume de cod Scorpionul ?
Nu eraţi în R.F. Germania acum doi ani,
când un chimist principal de la IG Farben, dr. Hans Bodnik,
a dispărut şi apoi a murit căzând la Hotelul Continental din Würzburg ?
Puteţi repeta întrebarea ?
Cum de m-au plasat ăia la Würzburg?
Nu-ţi mai face probleme. Avem un caz de prioritate maximă.
S-a intâmplat ceva la Magnascopics în Santa Mira. Avem nevoie de tine.
- Citeşte asta. - Ce este ?
Problema nu e ce este. Problema e ce nu este.
Nu sunt sigur că...
Nu ştiu cât am fost inconştient şi nu-mi amintesc când m-am trezit.
Dar când m-am trezit, trăiam un coşmar.
Nimic în jurul meu nu era normal.
Vedeam bucăţi din birou, margini neregulate ale clădirii.
Aveam oare halucinaţii ?
Pentru că toate legile fizicii păreau a fi anulate.
Atenţie, vă rog.
Fiţi prudenţi la intrarea în perimetru.
Deşi clădirea pare sever avariată,
nu am găsit moloz. Nu sunt semne de explozie.
Clădirea este intactă. Pur şi simplu anumite părţi sunt invizibile.
O instabilitate moleculară a făcut ca anumite zone să devină transparente.
Înaintaţi cu grijă. Puteţi intra în contact cu suprafeţe invizibile.
Apă pentru Decontaminare !
Către tot personalul: atenţie la intrarea în perimetru.
Există indicii conform cărora clădirea se află încă în flux.
Totul în mine spunea "Ieşi afară".
Dar când m-am mişcat, pluteam într-un vis.
M-am plimbat prin cameră, sau ce mai rămăsese din ea.
Am încercat să mă reorientez. Ce se întâmplase ?
Murisem ? Eram fantomă ?
Trebuia să mă gândesc. Ce era real şi ce nu ?
Unde ? Unde mi-era mâna ? Nu-mi vedeam mâna. Doamne !
Ce mi se întâmplase ?
Aveam nevoie de ajutor, dar cine să mă ajute ?
Trebuia să sun pe cineva.
Şi atunci mi-am dat seama.
Nu era doar clădirea.
Eram eu.
Doamne. M-am dus la oglindă.
Aşa era. Nici o imagine. Corpul, hainele mele, totul dispăruse.
Eram invizibil.
Văd şi eu.
Orientaţi lumina sus, acolo.
Hei !
Ajutaţi-mă !
Ajutor !
Ajutor ! Ajutor !
Ce-i cu voi ? Ajutor ! Ce Dumnezeu, nu mă vedeţi ?
Tu de colo, ajută-mă ! Sunt aici ! Chiar aici !
Ajutaţi-mă ! Doamne, ce mi-au făcut ?
- Poate e mort. - Nu, respiră.
Văd cum se mişcă pătura în sus şi în jos.
Câte am putea să facem cu ciudatul ăsta în echipă !
Ce misiuni sub acoperire ! Ce contracte am lua !
Uită de asta. Întâi îl duc în vreun laborator.
O să-l taie şi o să-l intubeze ani de zile.
- Ce ? - Tăceţi toţi din gură.
Staţi puţin. Cine sunteţi ? Ce mi s-a întâmplat ?
De ce nu pot să mă văd ?
- Să-l ducem repede în dubă. - Nu !
Nu vă apropiaţi !
Nu merg nicăieri până nu aflu cine sunteţi voi şi ce se întâmplă.
Iertaţi-mă. Mă numesc David Jenkins. Dv. ?
Harvey.
Harvey...
ştiu că ultimele ore trebuie să fi fost dureroase şi confuze.
Trebuie să-ţi asigurăm îngrijire medicală, un control complet...
Am auzit eu despre ce control fizic e vorba.
Aş prefera să nu-mi văd biluţele plutind într-un vas de laborator.
Nu intra în panică. Ai trecut printr-o traumă extraordinară. Eşti derutat.
Nu mai spune ! Opriţi-vă !
- Vreau să-mi sun avocatul. - Ascultă-mă.
Eşti într-o stare de flux molecular. S-ar putea să mori.
Dacă vrei să trăieşti, va trebui să ai încredere în noi.
- Suntem o echipă de oameni de ştiinţă. - Nu vă cred !
Harvey, trebuie să înţelegi.
N-am dreptul să te las să pleci singur.
Dacă se întâmplă ceva, dacă păţeşti ceva, eu sunt răspunzător.
Trebuie luate decizii importante referitoare la binele tău
şi aceste decizii trebuie luate de către persoane autorizate.
Trebuie să controlez situaţia
pentru binele tău şi al tuturor. Cred că înţelegi asta.
- Harvey ? - Da.
Închideţi porţile ! Izolaţi zona !
Se prăbuşeşte ! Adăpostiţi-vă !
- O să explodeze ! - Nu vă uitaţi la ea !
Mişcaţi-vă ! Mişcaţi-vă !
Am alergat continuu. Vreo 20 km, cred.
Nu ştiu cât. Voiam doar să scap de ei.
Ajutor !
Deja eram atât de şocat, că intrasem în panică.
Nu-mi aminteam nimic, nu-mi aminteam ce se întâmplase.
Uitasem că eram invizibil.
O să-ţi arăt eu.
OK ?
Nu mi-ai spus nimic în faţă, aşa că am să ţi-o spun eu în faţă.
Eu...
Nu mă poţi concedia. O să te înfrunt.
O să te concediez eu, aşa că hai, spune-mi-o în faţă.
Care-i problema ? Spune-mi-o în faţă. Când ţi-oi da două...
Nu mă poţi concedia ! Te concediez şi eu !
Taxi !
Mă poţi duce la San Francisco ?
Desigur.
Trebuie să-mi dai un avans.
Ia de-aici.
O să trag un pui de somn. Mă trezeşti când ajungem la pod ?
În primul rând trebuia să-mi sun doctorul. Nu. Ar fi o prostie.
Cum să mă ajute un internist ? Îmi trebuia un magician.
Mă scuzaţi. Sunteţi taxi ?
- Aţi spus ceva ? - Da, intersecţia Sacramento cu Powell.
Poţi să opreşti aici ?
- Doamne. - Mă scuzaţi.
Doamne...
Poţi să mă duci la San Rafael, te rog ? M-am răzgândit.
Trebuia să ajung la mine acasă, unde puteam să mă studiez
şi să-mi dau seama ce se întâmplase.
Poate efectul va dispărea în câteva zile. Dar daca nu va fi aşa ?
Dacă mă voi evapora ?
Poate că a auzit ceva care l-a alarmat.
- Poate l-a speriat explozia. - I se poate întâmpla orice.
Poate e deja mort.
Va trebui să discut problema cu Parcells la sediul din Langley.
Nu cred că e bine să faci asta.
- Ce vrei să spui ? - Arată-i datele. Dă-i orice.
Dar nu spune nimic despre individ. Asta să rămână între noi.
Gândeşte-te puţin.
Dacă spui ceva, directorul adjunct o să-ţi ia conducerea operaţiunii.
Iar noi rămânem pe dinafară.
Pe de altă parte, dacă-l înhăţăm repede, îl vom controla noi.
Doar noi ştim că există.
Cel mai exotic instrument de spionaj de pe planetă e al nostru.
Si numai al nostru.
De ce ai nevoie ?
...într-un apartament de pe South Jefferson în Daly City.
Mama a spus că şi-a lăsat fiul în grija lui Murphy pentru câteva ore.
Murphy locuia...
Parcă nu mâncasem de-o săptămână. Uşor de zis, greu de făcut
când nu poţi nici măcar să-ţi vezi mâinile.
Pompierii spun că incendiul a fost cauzat de un radiator defect
din apartamentul de la et. 2 de pe Strada Diego.
Apartamentul pentru o familie era locuit de opt oameni.
Căldura era oprită de 3 săptămâni din cauza neplăţii facturii de gaze.
Astăzi a avut loc un accident la Laboratoarele Magnascopics.
Conform agenţiei pentru energie atomică
deşi în laborator aveau loc cercetări în domeniul fuziunii nucleare
nu existau materiale radioactive şi nici risc de contaminare.
- Nu au fost semnalaţi răniţi. - Pe naiba.
Autorităţile au închis zona ca măsură de precauţie.
Un rezident din Oregon este judecat astăzi
pentru uciderea unui bărbat cu nouă ani în urmă
Doamne...
- Ce s-a intâmplat ? - Unde ai fost ?
După ce m-am trezit, am crezut că totul fusese un vis.
Dar n-a durat mult.
Ştirile despre incendiul de la Magnascopics m-au îngrijorat.
Mâncarea pe care n-o vomitasem aseară se evaporase.
Eram din nou transparent.
- Ce porcărie... - Nick !
Sunt aici.
- Într-un fel. - Ce s-a întâmplat acolo ?
Cathy, am fost bolnav copt. Despre ce incendiu vorbeşti ?
Nu te-ai dus ? Eşti bolnav ? Îmi pare rău. Să-ţi trimit nişte supă ?
Nu. O să-mi revin. Reprogramează-mi toate întâlnirile pentru luni.
- Mulţumesc. La revedere. - La revedere.
Sunt Roger. Unde eşti ?
Ce poziţie adoptăm faţă de acţiunile Allied ? Au luat-o razna.
Sună-mă, te rog.
Bună, Nick. Sunt Alice.
Te sun să confirm prânzul de vineri. Sunt cumva prea directă ?
Dar de ce-mi fac griji ? Am fost deja împreună la toaleta femeilor.
Ne vedem vineri.
Nick, sunt David Jenkins de la Global Devices. Poate ne-am întâlnit aseară.
Ţi-am luat numele din registru. Va avea loc o anchetă
în legătură cu Magnascopics. Trebuie să semnezi o declaraţie...
Cunoşteam vocea asta. Pe cine credea el că păcăleşte ?
Tipii aştia se mişcau rapid.
Robin, sunt Nick Halloway. E important.
Dl. Cebron e la tribunal azi, dar ştiu că vrea să vorbiţi.
- Da ? - Aveţi probleme cu guvernul ?
- De ce să am ? - Asta a întrebat şi dl. Cebron
Dar i-au răspuns foarte vag. Puteţi rămâne pe fir ?
Robin, au afişat zborul meu.
- Spune-i că o să-l sun din Dallas. - Dallas ?
Cine naiba erau tipii aştia ? Şi cum de m-au găsit aşa repede ?
Trebuia s-o şterg repede.
În primul rând trebuia să-mi amintesc unde pusesem sacoul şi pantofii.
Ţine-l ca după ce-l marchez să nu tragi în cap.
Suntem la uşă.
Echipa Zebra pe poziţie.
- Alfa ? - Pregătiţi.
- Delta ? - Dispozitiv.
- Echipa Baker ? - Pregătită.
- Aveţi undă verde. - Să-l aranjăm pe dobitoc.
- Sunt Jenkins. Sunt la uşă. - Fir-ar să fie !
- Situaţia pe acoperiş? - Încă nici o mişcare.
Hai odată !
- E în regulă dacă deschid ? - Da, doamnă.
Pot intra să folosesc telefonul, vă rog ?
Dl. Halloway părea un tânăr aşa de treabă. A omorât pe cineva ?
Cred c-am alunecat.
Halloway !
Îl văd.
Fir-ar să fie !
Strada California.
Dle McCaren, v-aţi lovit ?
- Ce s-a intâmplat ? - Cred că m-a lovit ceva.
- Ce era ? Sigur n-aveţi nimic ? - Spatele.
Cine sunteţi voi ?
Halloway, eşti acolo ?
Dacă eşti rănit, aş vrea să te ajut.
Ascultă-mă, Halloway. Nu ai scăpare.
Crede-mă. Oriunde te duci, oricui îi spui, totul ajunge la mine.
Trebuie să ai încredere în noi, Nick. Doar noi îţi putem reda viaţa.
Noi suntem tot ce ai.
Te simţi singur, nu-i aşa, Nick ? Când eşti o ciudăţenie...
Du-te naibii.
Am mers fără ţintă pe străzi câteva ore.
Eram fugar, mi-era teamă să nu fiu prins.
Mi-l imaginam pe Jenkins sărind pe mine de după fiecare colţ.
Taxi !
Când eram copil şi visam să fiu invizibil, credeam că ar fi tare uşor.
Aş fi putut face ce voiam, merge unde voiam şi lua orice-mi doream.
Dar asta-i şmecheria.
Oricât de foame mi-era, nu mă puteam deconspira.
Geanta mea ! Geanta mea !
CLUBUL ACADEMY PRIMIRE
Eram mort de foame şi epuizat.
Ajunsesem cumva pe aleea din spatele clubului meu
şi m-am gândit că e bine pentru moment.
Într-o clădire aşa de mare, te poţi ascunde în multe locuri.
În sfârşit, mi-am făcut un plan.
Ma duc la dr. Wachs de la Magnascopics
să-i arăt ce am păţit.
Şi-i cer să îndrepte ce mi-a făcut ca să ajung aşa.
Wachs ? Doctor la Magnascopics ?
Miercurea trecută ? Eram în clădire.
- Poftim ? - Dă-mi un dolar. Poate ne urmăresc.
Cuvântul "invizibil" vă spune ceva ?
- Unde e profesorul ? - Se plimbă prin parc.
- Haide ! O să-l pierdem. - Stai liniştit.
Dar e uimitor. Nici n-am visat aşa ceva. Nu mi-au spus.
Desfă haina, arată-mi restul.
- Crede-mă, e la fel. - Doamne.
Trebuie să mai existe un psihotron, aşa-i ?
Mă poţi duce acolo să mă faci la loc ?
O să uit totul. Fără procese, fără acuzaţii. Fără probleme.
Noi nu studiam invizibilitatea. A fost o reacţie aleatoare.
- Nu spune asta. - Ce faci aici ?
Ar trebui să fii cu noi în laborator.
Trebuie să reproducem variabilele, să studiem cum s-a întâmplat.
"Să studiem" ? Nu e suficient !
- Trebuie să mă ajuţi acum ! - O să dureze.
N-am timp ! Îmi vreau moleculele înapoi ! Uită-te la mine !
El e.
- Să mă faci la loc - Nu !
Doamne... Ticăloşilor !
Fir-ar să fie !
Îmi puteţi aduce un telefon, vă rog ? Mulţumesc.
Alice Monroe. Am întâlnire cu Nick la Brasserie.
E cumva pe drum ?
Nu am numărul dv. în agendă. V-aş fi sunat.
Dl. Halloway este bolnav.
- Sper că nu-i nimic grav. - Nu, e gripat.
O să-i spun c-aţi sunat. Ce număr aveţi ?
Da. Alice Monroe. 555-9290.
Sigur.
- La revedere. - La revedere.
Cred că o să mănânc singură. Pot consulta un meniu, vă rog ?
Sunt profesor de fizică teoretică la catedra Sidney Leavitt.
- Membru al Academiei de Ştiinţă ! - Taci din gură !
- Te mai întreb o dată. Unde e ? - V-am spus deja, nu ştiu.
De ce nu mi s-a spus că era un om înăuntru ?
Când veţi lua din nou legătura cu el ?
Cine v-a autorizat operaţiunea ?
Îl cunosc pe directorul adjunct. Dick Parcells n-ar aproba
ce au făcut gorilele voastre azi după-amiază în parc.
Dr. Wachs, ce făceaţi de fapt la Magnascopics ?
Îmi vine greu să cred că a fost un simplu accident.
Sunt îngrozit.
Un om invizibil umblă prin oraş. Şi eu vreau să-l găsesc.
Aşa că de ce stăm aici ?
- Scoateţi-vă sacoul. - De ce ? Ce vreţi să faceţi ?
Nu vă îngrijoraţi, doctore. N-o să vă doară deloc.
Strângeţi pumnul. Am spus, strângeţi pumnul.
- Anunţaţi-mă când e pregătit. - De ce-mi faceti asta ?
- Tot ce ştiu este că există. - Ştiţi deja prea multe.
"Nu a fost căsătorit, amândoi părinţii sunt decedaţi" .
Tipul are câţiva prieteni, dar nu e foarte apropiat de ei.
Nici nu dă în brânci cu munca. Îi cam dă rasol.
Întotdeauna e greu cu astfel de oameni.
Fără sentimente puternice, fără convingeri politice, fără pasiuni.
De fapt, dacă stai să te gândeşti puţin,
omul ăsta e spionul perfect. Era invizibil înainte să devină invizibil.
Uite ce e, nu-i un profesionist. E singur. E disperat. O să cedeze.
Unde te ascunzi, Halloway ?
Nu puteam să dorm decât dacă eram epuizat.
Şi când adormeam, visam. Vise ciudate, nebuneşti
despre ce-ar fi putut să fie, despre ce pierdusem.
Bine ai venit, Nick.
- Nick, bună... - Bună, Nick.
Nick, mă bucur să te văd. Mă bucur să te văd.
Bună, Nick.
- Nick, cuceritorule. - Poftiţi !
Cauţi ceva, Nick ?
Era şi timpul să caut ceva. Să întorc situaţia în favoarea mea.
Să aflu ce ştiau despre problema mea şi să mă folosesc de asta.
- Cine-i la rând ? - Vinny. Dă cărţile.
Pun 2 dolari.
Cărţile voastre.
Fără jokeri. Vin e primul. Potul e de 6 dolari.
Pas ? Mergeţi ?
Congressman-ul Davis a sunat a treia oară.
Singleton a sunat din L.A. dupa Wachs. I-am spus ce mi-ai zis tu.
Dacă nu-l găsim pe ăsta în 6 luni,
o să ne păstreze activi atâta timp ?
Singleton e slab şi nu ne putem baza pe el, dar ştie ce valoros e premiul.
Să începem cu rapoartele de supraveghere.
- Comentarii ? - Telefoane...
Bun venit.
Adesea stau aici la sfârşitul zilei, aşa, în întuneric,
şi-mi imaginez cum trebuie să fie. Erai conştient când s-a întâmplat ?
Ai simţit cum te schimbi ? Te-ai rugat ?
Mi-am făcut griji pentru tine, Nick. Totul e în regulă ?
Eşti aici de mult ?
Destul cât să aflu lucruri interesante pentru prietenii mei de la Chronicle.
N-ai prieteni la Chronicle, Nick.
În plus, ştii că atunci când apelezi la presă
devii exact ce nu vrei.
Un număr de circ.
- Ţi-am spus. Totul ajunge la mine. - Pe naiba !
Şi tu dai socoteală şefilor tăi. Am auzit.
Poate o să sun la Washington şi o să vorbesc cu Singleton.
Să zicem că o faci.
Ce crezi că o să poţi controla din momentul în care ai anunţat că exişti ?
Şi daca aş lucra cu tine, ar fi altfel ?
Pot să vin şi să plec când vreau. Pune-ţi mâinile pe birou !
Stăpâneşte-te, Nick. Ascultă ce-ţi oferim.
- În schimbul a ce ? - Pentru a fi de folos ţării tale.
Ai mai multe obligaţii acum. Ne poţi fi extraordinar de folositor.
Nu spionez pentru voi.
Să zicem că te aveam pe tine, un agent invizibil, în 1939.
Poate că al doilea război mondial n-ar fi avut loc.
Ce vrei să spui ? Că l-aş fi omorât pe Hitler pentru voi ?
Ai fi putut salva 30 de milioane de vieţi. Ai fi putut schimba istoria.
Asasinatul, ca şi orice altceva, este etic dacă eşti de partea dreptăţii.
Acum ascultă-mă tu, ticălosule.
Am pierdut tot în afară de sufletul meu şi pe ăla nu mi-l iei.
Orice voi deveni, va fi alegerea mea, nu a ta. E clar ?
Suntem pregătiţi să-ţi dăm orice vrei, orice ai nevoie.
Dar trebuie să înţelegi. Dacă nu cooperezi, trebuie să te omor.
Nu pot să dorm ca lumea. Văd prin pleoape, prin creştetul capului.
Nu mai pot ! O iau razna !
Să nu mai pui mâna pe mine niciodată.
Îl omor. Jur că-l omor.
- Înapoi. - Faceţi ce vă spune.
Mişcaţi-vă.
Nick...
În ciuda a ceea ce crezi tu, am şi eu sentimente.
Nu vezi că suntem amândoi implicaţi ?
Nu suntem chiar aşa diferiţi. Suntem aparte.
Gândeşte-te ce aventuri am avea împreună.
Am putea merge la Frontierland.
- La revedere, Dave. - Nick...
Dă-mi-l !
Trebuia să plec din San Francisco.
Jenkins mă va căuta în continuare. Nu eram în siguranţă la club.
Îmi cunoştea obiceiurile. Era o chestiune de timp până m-ar fi prins.
Hotelurile erau şi mai periculoase.
Nu mă puteam întoarce acasă şi nu puteam să mă încred în nimeni.
M-am hotărât să stau în casa de vacanţă a lui George.
3 sticle de vodcă, 3 de scotch. Aveţi cuburi de supă ?
Pentru supă. Ştiţi, de pui, de vită, de legume.
Care e cea mai limpede ? Limpede. Care-i cea mai transparentă ?
Vreau o mâncare transparentă. Fără coloranţi. Uşor digerabilă.
Doctorul mi-a recomandat mâncăruri limpezi. Sunt balonat.
O clipă. Ce zici, George ?
Dl. Talbot întreabă dac-o puteţi trece în contul lui. Beachfront Lane 37.
Vă mulţumesc mult. Da, spuneţi-i băiatului să intre prin faţă.
E cineva acasă ?
SUNT LA PESCUIT. LĂSAŢI MÂNCAREA PE BUFET. Mulţumesc.
E cineva ?
Hei, fraiere.
Trebuia să-l uit pe vechiul Nick Halloway.
Să-mi creez o nouă identitate, să mă ascund.
- 'Neaţa. - 'Neaţa.
Să-mi găsesc un loc sigur, unde Jenkins să nu mă găsească.
Voi juca la Bursă telefonic.
N-aveam nevoie decât de un nume pe un cont de brokeraj şi de nişte bani.
Voi deveni magnatul invizibil şi apoi...
Apoi mi-o vor plăti. Toţi.
Vor regreta ziua în care s-au pus cu Nick Halloway.
George, e frumoasă...
Da. Toţi avem nevoie să evadăm undeva.
- Să ne încărcăm bateriile. - Dacă ajungem.
- Dar am ajuns, nu-i aşa ? - Da, am ajuns, dar ce trafic...
A trecut jumătate de zi.
Urcă. Mergem înapoi în oraş.
La naiba, George. Ce cauţi aici ?
- Lasă. Suntem aici, nu-i aşa ? - Asta ziceam şi eu.
Doamne ! Ce linişte ! Şi ce aer curat.
Mă duce cu gândul la copii şi la ziua de 4 iulie.
Mie îmi place mai mult iarna. Vara e aşa de aglomerat.
Asta e prima dată când mă pot relaxa de când m-am întors. Mulţumesc.
E aer închis aici.
Miroase ca şi când cineva ar fi aprins focul.
- Subînchiriezi ? - Ce naiba se întâmplă ?
- N-am mai fost aici din ianuarie. - Ar trebui să aruncăm o privire.
Ai vreo armă în casă ?
Fir-ar să fie !
Cineva mi-a purtat hainele !
- Asta e chiar ciudat. - Ce anume ?
Totul e aici, cheia de rezervă lipseşte, iar jacuzzi e programat.
Nu-mi place asta. Mă îngrijorează foarte tare.
Oricine a fost, ţi-a făcut aprovizionarea.
Cineva mi-a pus mâncare în frigider ?
Sunt nişte chestii bune aici. E o sticlă de Montrachet.
De-aia îmi place Marin County. Până şi hoţii sunt rafinaţi.
Cred c-a fost fratele meu Chuck. S-o fi despărţit iar de Kathleen.
Minunat !
Vodcă Wyborowa 100% . Chuck bea aşa ceva ?
Nu.
Dar ştiu pe cineva care bea.
Halloway are probleme.
Am vorbit cu un conţopist de la o agenţie guvernamentală obscură.
M-a întrebat aceleaşi lucruri despre Nick
ca şi S.E.C. când l-au arestat pe Charlie Randolph.
E încurcată treaba la Shipway & Whitman.
Când cineva care lucrează acolo de 10 ani dispare brusc...
Roger Whitman a chemat controlul să vadă dacă lipseşte ceva.
Chiar crezi că e hoţ ? Nu mi s-a părut a fi escroc.
Cum îl ştiu eu pe Nick, cred că a venit aici s-o pună cu nevasta cuiva.
- Dacă era doar asta, m-ar fi sunat. - De ce nu schimbăm subiectul ?
Lui Nick i-ar plăcea sigur să ştie că vorbim de el, oriunde ar fi.
Cred că Halloway are probleme mari,
a venit aici, s-a făcut mangă şi s-a înnecat în ocean.
Să fim serioşi. Nick e prea narcisist ca să se sinucidă.
Probabil că o să iasă la mal într-o zi, umflat şi mâncat de crabi.
Richard !
Cum puteţi să vorbiţi aşa ? Credeam că-i sunteţi prieteni.
Nu ştiu...
Am o senzaţie ciudată, ca şi când ar fi murit.
Ţine o şedinţă de spiritism, Richard.
Scoate tăbliţa Ouija şi invocă-i spiritul. Eu mă duc la culcare.
George...
Cred că dacă s-ar fi sinucis în casă la mine
ar fi avut decenţa să-mi lase un bilet sau să facă curăţenie întâi.
Râdeţi voi, dar eu nu mi-aş bate joc de ceea ce nu înţeleg.
Nick ! Nick ! Dacă eşti aici cu noi, Nick, dă-ne un semn.
Doamne ! Ticălosule !
Putea să schimbe canalele prin mine !
Ce naiba !
Ai slăbit ?
- Cei mai buni prieteni ai mei... - Ellen, stinge luminile, te rog.
- Noapte bună. - Noapte bună şi vouă.
- Eu nu sunt aşa obosit, tu eşti ? - Da, sunt extenuată.
Da, şi eu. Ne vedem pe plajă pentru o baie de dimineaţă ?
Sigur. Somn uşor.
Îmi amintesc că m-am simţit foarte uşurat
pentru că nu l-a invitat înăuntru şi nu l-a sărutat.
Alice, eşti îmbrăcată ?
Da.
- Ce este ? - O păstram pentru când vindeam cartea.
Richard, eşti broker, nu scriitor.
De fapt, o încep în vara asta, dar o am deja în cap.
Eşti foarte drăguţ, dar nu în seara asta. Sunt obosită.
Doar un păhărel...
Admir foarte mult ceea ce faci.
Eşti diferită de celelalte femei.
- Nu pari prinsă în prostii. - Nu încă, oricum.
Richard...
Chiar trebuie să merg la culcare.
Trebuie să-ţi spun ceva.
M-a lăsat nevasta acum trei luni.
Sunt total distrus.
Nu pot să lucrez, nu pot să dorm.
Richard, nu plânge.
Sunt sigur că aşa îi va fi mai bine.
- Şi ţie. - Am nevoie de tine !
Richard, opreşte-te !
Iartă-mă.
Nu ştiu ce m-a apucat.
Poate că am înţeles greşit situaţia.
Îmi pare rău dacă ai crezut că noi...
- E penibil... - Uită că s-a întâmplat.
- Să nu spui nimănui că am plâns. - Bine.
Noapte bună.
Când a adormit, îmi dădusem deja seama.
Eram nebun după ea.
De ce n-am cunoscut-o acum un an ?
Probabil aş fi stricat totul.
Aici. Grăbeşte-te !
Gata...
- Stai puţin, George. - Ce ?
Prinde-mă de braţe.
Stai puţin. Poţi să mă strângi de fund ?
Da. Aşa.
Stai puţin. Nu, George...
- Iartă-mă. - Doamne...
Soarta era crudă.
A fost cu adevărat memorabil.
Dă-mi doar 10 minute.
Uită-te la lună.
În noaptea aia m-am mutat în casa de pe plajă.
A doua zi, m-am hotărât s-o sun.
Alo ?
- Alice ? - Da.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Cine e la telefon ?
Sunt Nick. Nick Halloway. Îţi aminteşti de mine ?
Nick Halloway. E o glumă ?
Ascultă, te rog nu spune nimănui.
Sunt în casa gri cu alb de pe plajă.
O să las uşa deschisă pentru tine.
Poţi să vii aici, te rog ?
Te rog, Alice.
Bună !
Aici, în spate.
Nick ?
Alice, nu te teme. Sunt eu, Nick.
- Ai avut vreun accident ? - Da.
Ce s-a întâmplat ? Ai fost ars cumva ?
Vrei să stai jos ?
Nu.
Până unde a alergat ? Până la Bodega Bay ?
Au trecut două ore.
Nu poţi să ştii. O fată frumoasă, aleargă singură...
Nu mi-aş face griji pentru ea, George. E robustă ca un taur.
N-o să te las să transformi asta într-un alt fiasco.
- Ca în Iran. - Vrei să rezolv treaba. O rezolv.
Sunt şeful tău ! Eu ţi-am dat şansa asta !
Wachs trebuia să fie la Washington acum 2 zile.
- Unde naiba e ? - Wachs e sub sechestru.
Nu cred că a fost total cinstit cu noi. Calmează-te.
Ai încredere în mine.
Bine. Când îl primesc ?
- Când voi fi convins. - Nu.
- Când îl primesc pe omul invizibil ? - Poate e încă aici, deşi mă îndoiesc.
- O să-l prind curând. Foarte curând. - Sper. Pielea mea e la bătaie.
Nu voi justifica aceste cheltuieli şi metode fără rezultate !
Îl vreau şi dacă nu-l primesc
s-ar putea să fii următorul care dispare.
Poate trebuie să-ţi amintesc cum stau lucrurile.
Eu sunt cel care omoară oameni, Warren. Nu tu.
Şi dacă mă dezamăgeşti,
o să-ţi tai testiculele, o să le prăjesc,
iar Morissey aici de faţă o să le mănânce la prânz.
Nick, poate că nu e bine să faci asta.
Să fugi şi să te ascunzi. Poate ar trebui să fii în spital.
Nici vorbă.
Ăştia îmi cunosc fiecare mişcare.
În plus, doctorii n-au ce să-mi facă. Mă simt normal.
Probabil că ar trebui să mă rad, dar cine mă vede ?
Femeile îmi spun de ani de zile că sunt un tip transparent. Doamne !
Pot să te ating ?
Doamne...
Chiar ar trebui să te razi.
Niciodată nu m-am gândit ce important e să fii văzut.
Să se ştie că eşti prezent...
Începi să te întrebi dacă exişti cu adevărat.
Nick...
Cred că te iert pentru că n-ai venit la întâlnire.
Nu cred c-ai vrea să mă vezi mâncând.
Cum te pot ajuta ?
Deschide un cont de brokeraj. Cumpără 2000 de acţiuni Allied Resources.
- Îţi mai iei o porţie ? - Da. Brusc mi s-a făcut iar foame.
Poate din cauza alergării de la prânz.
Poate.
Da...
Iau astea sus în cameră şi...
O să mă culc devreme. Ne vedem mâine dimineaţă.
Brokerul poate cumpăra acţiuni fără ca tu să trebuiască să dai bani.
Bine.
Tu o să fii omul de legătură. Eu lucrez prin tine şi acumulez fonduri.
Îţi dau jumătate din bani şi apoi te las în pace.
Ai fost aici seara trecută ?
Cine ? Eu ? Seara trecută, în camera asta ?
- Nu s-ar fi întâmplat nimic, să ştii. - Ştiu.
Ai mai rămas după aceea ?
Alice, n-am văzut nimic. Mi-am pus mâinile la ochi.
Numai că vezi prin ele...
Noapte bună, George.
A fost un week-end grozav.
- Mă bucur că cel puţin tu ai pus-o. - Doar cu Ellen.
Eşti nebun că o laşi să rămână.
E prietenă de familie. Pot s-o refuz ?
Mi-ai zis că ai auzit două voci în camera ei.
Dacă e schizofrenică ?
George...
Eşti grozav. Locul ăsta e perfect ca să mai lucrez.
Ţi-am lăsat numărul unui psihiatru bun.
Dacă vrei să vorbeşti, e foarte înţelegătoare.
L-a ajutat mult pe Richard.
Mulţumesc, George.
Mă bucur că Richard se tratează.
Chuck, sunt George. Vrei să auzi una bună ?
Ghici cine a stat la mine şi mi-a cheltuit
500 de dolari pe mâncare şi băutură. Nick Halloway.
Nu, nu e mort. E pus pe chefuit.
- E ridicol. - Nu, nu este.
Lasă-mă să termin. Îmi datorezi o masă.
Sigur ai lucruri mai bune de făcut, locuri şi oameni de văzut.
În primul rând, n-am nimic mai bun de făcut.
Sunt între proiecte şi nu mă văd cu nimeni.
Asta e clar.
E mult mai plăcut decât bandajul.
Chiar merge.
Ai faţă din nou.
Dacă aş avea ochi şi dinţi, aş fi un cap întreg.
Mă bucur că te văd.
Mă bucur să fiu văzut din nou.
Ai nişte machiaj de corp ? Am slăbit vreo 5 kg.
Cred că arăt grozav în pielea goală.
Bună seara. O masă pentru doi ?
Da, vă rog.
Ce e ? E ceva în neregulă ?
Sigur că nu, domnule. Pe aici.
Vezi ? Nimeni nu se uită la tine.
Orice ar crede, cu siguranţă nu cred că eşti invizibil.
Nu.
Văd doar o blondă frumoasă şi un mort.
Pentru Elvis.
Doamne !
Poate mai trebuie să lucrăm puţin.
Poţi să intri pe gratis la orice meci sau film.
Poţi să te uiţi pe sub fustele fetelor, să stai în vestiarul lor.
- Să stai gol când vrei. - Acum aş vrea.
Nu trebuie să-ţi faci griji c-ai îmbătrânit sau că trebuie să slăbeşti.
Ai face o carieră strălucită ca spărgător de bănci.
Doamne, am încurcat-o.
Nick...
M-am gândit.
Nu sunt sigură că cea mai bună soluţie
la problema ta e să joc eu la Bursă pentru ca tu să poţi trăi izolat.
Dacă ai o idee mai bună, Alice, mă interesează.
Am putea merge la Washington. Cunosc oameni care ar putea să te ajute.
Vrei să am încredere în politicieni ?
Nu, ai dreptate.
Dar vreau să ai încredere în mine.
Nu mai eşti singur.
Hai !
Ei sunt. Hainele mele sunt pe colţul canapelei.
- Unde mergem ? - Departe. Repede.
Atenţiune !
Trenul numărul şapte va pleca...
GARA SALINAS
- Nick ? - Sunt aici.
Am luat un compartiment la trenul de 7,30 spre San Diego.
De acolo, vedem noi cum trecem graniţa în Mexic.
Mai avem de pierdut cam opt ore.
Or să mă prindă, Alice. Ia tu trenul. Pleacă.
Pleacă de lângă mine. Ăia sunt nebuni.
Dacă ţi se întâmplă ceva, n-o să mi-o iert.
Nu mi-e teamă. Oricine sunt ăştia, nu pot controla totul.
Doamne, nu pot să cred că te-am băgat în asta.
Iartă-mă.
Trebuie să mă descurc singur.
Alice...
Te uiţi direct în ochii mei.
Cred că n-ar trebui să mai stăm în ploaie.
Ce mi se întâmplă ?
Nu face asta.
E frumos.
Doamne, cum o să-i povestesc mamei despre asta ?
Eu aş omite detaliile picante.
Spune-i că ai întâlnit un tip, că-ţi place mult,
că ar putea fi ceva serios. E transparent.
- Eşti Catolic ? - Nu.
Asta ar putea fi o problemă.
Ştii ceva, Alice ?
Dacă erai nevăzătoare, am fi fost cuplul perfect.
Atenţiune !
Trenul numărul 12 este gata de plecare...
M-am urcat.
A fost destul de uşor.
Nu e chiar aşa de rău.
Mă mai gândesc în legătură cu Mexicul.
Pur şi simplu nu e destul de departe.
Cu un fax şi un computer, pot să joc la Bursa de oriunde.
Vrei să spui oriunde ? Paris, Roma...
Bora Bora ?
Oriunde vrei tu.
Deşi eu mă gândeam la Elveţia.
Poţi să porţi mască de schi tot anul.
Unde e gara următoare ?
Nick ?
- Ai adormit ? - Nu.
Visam cu ochii deschişi la o friptură mare,
la un cartof copt cu smântână şi la îngheţată cu frişcă.
Sună grozav.
Mă duc să iau. Ţie îţi aduc un castron de jeleu.
Mulţumesc.
Bună, Alice.
Compartimentul C.
Fugi !
Nick !
Fugi !
- Fugi ! - Halloway !
Alice !
Mişcaţi-vă ! La o parte !
Nu !
Curentul m-a purtat vreo 800 m.
Când mi-am revenit, mă-ndreptam spre o conductă
şi scuipam apă de râu.
Pentru voi, mă înnecasem. Omul vostru invizibil murise.
Dar eu ştiam că o aveţi pe Alice.
Renumitul fizician Bernard Wachs moare în urma unui atac de cord
Am greşit când am implicat-o şi probabil am greşit
când am crezut că pot să fug.
Sunt ceea ce sunt, Jenkins. Acum ştiu asta.
Vor şti şi alţii dacă nu-i dai drumul.
O laşi să plece, mă predau. Asta-i înţelegerea.
Trebuie să recunosc.
Prietenul tău Halloway are înclinaţii dramatice.
Vreau să te cooptez în echipa noastră, Alice.
El are nevoie de tine. Şi noi.
Indiferent de aparenţe, m-am gândit totdeauna la binele lui.
Unde găsesc oameni ca tine ?
El e. La telefon.
Nick...
Am trimis copii după caseta video în locuri foarte sigure.
Daca i se întâmplă ceva lui Alice, vor ajunge la TV şi la ziare.
Foloseşte-ţi imaginaţia.
Alice e aici. Face foarte bine. Ce vrei să fac ?
Vreau s-o văd ieşind din clădire şi urcându-se într-un taxi.
Şi tu ?
Uită-te pe fereastră la cabina telefonică din colţ.
Da, te văd.
Imediat ce văd că a ieşit din clădire şi a luat taxiul, mă predau.
Dacă încerci să mă păcăleşti, o să fac un striptease
care sigur o să intre la ştiri.
Două minute, Jenkins, începând de acum.
Să mergem.
- Presupun că ai văzut asta. - E afară. La 5 secunde de noi.
- Tu l-ai omorât pe Wachs ? - Mă ţine prizonieră.
Am câştigat, Warren. E al nostru. Suntem stăpânii Agenţiei.
Te-ai scrântit. Nu mai ştii ce faci.
- Opresc acţiunea. Dă-i drumul ! - După ce facem schimbul.
Aşa cum am convenit, Nick.
- Taxiul, Tyler. - Da, domnule.
Nick, te iubesc !
Trece-o podul... Dă-i drumul !
Avem o înţelegere, Nick.
Nu trebuia să încerci să fugi.
Nu fi aşa violent...
Doamne.
Unde-i Nick ?
Stai puţin. Unde mergem ?
La Podul Bay.
Şi eu te iubesc.
Nick ?
Nick ! Dumnezeule !
Stai puţin...
În cabina telefonică era George. L-am sunat pe Jenkins cu ăsta.
- George ştie că eşti invizibil ? - Nu.
I-am spus că tu ai probleme. I-am cerut să-mi facă o favoare.
Doamne, mă bucur că eşti teafără.
Îl văd.
- Eşti teafără ? - Da.
Nick, fugi ! Fugi !
Ajutor !
Traversează Strada 7 înspre Market.
- Strada Market. - S-a terminat !
Mă auzi ? Închid operaţiunea ! Închid operaţiunea !
- Se îndreaptă spre sud. - Stânga pe Strada 5.
Cum rămâne cu Singleton ? El semnează cecurile.
Să-l ia naiba. E slab. Toţi sunt slabi.
Gândeşte-te cât face Halloway pe piaţă. Nemţii, japonezii, saudiţii...
O să fii bogat, Morissey.
Priviţi !
Ce-a fost asta ?
Eşti făcut pentru asta. Sânge rece, imaginaţie, eleganţă.
Ţi-ai găsit vocaţia, Nick.
Cred că putem să ne înţelegem, tu şi eu. Să uităm şi să iertăm.
S-o luăm de la început, cu mai mult respect unul pentru altul.
Nick, o să te omor dacă trebuie !
Ascultă...
Voi folosi toate resursele de care dispunem pentru a te face bine,
pentru a te face cum erai.
Pentru a te reuni cu Alice. Jur.
Acum o secundă jurai că mă omori.
Cred că o iei razna, Dave. Adună-te.
Eşti cam la ananghie, Nick.
Trebuie să înţelegi că dacă eu nu te pot avea
nimeni nu poate.
Am obosit, Dave.
Un pas în spate şi totul s-a terminat.
Aşteaptă.
Îmi cer scuze că m-am grăbit. A fost o prostie.
Eşti cea mai deosebită fiinţă umană de pe planetă.
Eşti istorie vie.
Nu fugi de asta ! Bucură-te !
N-o să ştii niciodată cum e.
Nu face asta. Nu face asta, Nick.
Nu te apropia !
Haide, Nick. Ia-mă de mână.
-Nu ! Nu ! Nu ! -Dă-mi mâna.
Olé, ticălosule !
Nick !
Nu te băga. N-ai văzut nimic. Nu ştii nimic.
N-ai auzit nimic. Fii deşteaptă.
Curăţaţi locul. Nu s-a întâmplat nimic.
- Ce ai pierdut, o lentilă de contact ? - Nick !
Nu spune nimic. Să plecăm de-aici.
- Prefă-te că eşti tristă. - Bine.
Departamentul meu a fost anunţat
asupra stării mentale degradate a d-lui Jenkins.
Desigur, nu ne aşteptam la o astfel de tragedie.
Cred că vă daţi cu toţii seama...
Nick, nu vreau să te pierd niciodată.
N-o să mă pierzi. Îţi promit.
Dar mă gândesc cum o să ne supraveghem copiii.
Subtitrarea: SDI Media Group
[ROMANIAN]
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org