api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: streszau aka eL Padrino şi Avocatul31-Subtitrari-noi Team
- Miranda. - Jude?
Îmi pare atât de rău.
SPERIETOAREA
Sper că-ţi dai seama că tot oraşul vorbeşte despre plecarea ta de la biserică.
Da, păi, vor vorbi despre altcineva mâine, nu-i aşa?
Ce s-a întâmplat?
Culturile mor de secetă. Trebuie să repar pompa asta.
Nu-mi pasă de culturile noastre. Îmi pasă de tine.
Am fost crescut la ţară. S-ar putea spune că mă pricep la treburile astea.
Te pricepi.
Ei bine, eşti un tată super.
Asta trebuie să însemne ceva, nu?
Cum plăteşte super tatăl 40 de mii pe an, mă împac cu ideea.
John, haide.
Îmi pare rău.
Vrei să ne sărutăm şi să ne-mpăcăm?
Hei, ai ceva pe nas, chiar aici.
Bine, mă duc să pregătesc masa.
- Ce-i aşa amuzant? - Nimic.
În regulă, veniţi să mă ajutaţi cu masă. Haideţi.
Michael vrea să-l culci.
Cât a durat înainte de a fi curentul oprit data trecută?
- Două luni. - Au întârziat.
Eşti încordat tot.
Trebuie să te relaxezi. Vino în pat.
Mi-ar plăcea.
Dar n-o vei face.
Vreau... Lasă-mă să termin, bine? După aia voi veni.
În regulă.
Noapte bună.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să-mi fac griji în legătură cu tine şi mama?
De ce?
Ai dormit pe canapea aseară.
Nu, scumpo, m-am ocupat până târziu de facturi.
Am adormit fără să vreau.
Ai cam început să adormi fără să vrei pe canapea de multe ori în ultima vreme.
- D-le Rollins. - Salut, Randy.
Da, d-ul Fitterson vroia să ştie, dacă nu eşti...
Trebuie să ghicesc?
Da, desigur.
Ghiceşte greutatea, iar cântărirea va fi gratuită.
30 de kg şi jumătate.
30 de kg şi 50 de grame.
Cifrele astea. Trece-o în contul meu.
D-le Rollins, nu pot. Trebuia să...
Nu mai contează. Le voi trece în contul dvs.
Randy, credeam că ne-am înţeles.
Lasă saci acolo, Rollins. Noi doi trebuie să discutăm.
Mă întorc imediat.
Lindsey, să mergem. Haide.
Nu fii aşa, John. Încerc să conduc o afacere aici.
Nu eu sunt băiatu' rău aici.
Spune-i tatălui tău să-şi plătească facturile, şi astea nu se vor mai întâmpla.
Mare actor mai eşti, Jim.
Lindsey, să mergem.
Tată?
Tată!
- Hei, piticule. - Cine-i asta?
Nu e o persoană. E un lucru. E o sperietoare de ciori.
Nu-mi place.
- Păi, să sperăm că nici ciorilor. - Ciori?
Da, de aici i se trage numele. Sperie ciorile.
Pare rea, tati.
Nu e rea. Nici bună.
Sunt doar nişte paie îngrămădite sub nişte haine.
Eşti bine?
Te rog, tăticule, scapă de ea.
Bine.
N-o voi amplasa-o, în regulă?
- Promiţi? - Pe onoarea mea.
Ce zici de înc-o lecţie de şofat?
Mama mi-a spus că n-am voie să conduc tractorul. E prea periculos.
Eşti un talent înnăscut. Nu-i vom spune mamei.
Mai bine scapi de asta mai întâi.
Iisuse Christoase.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
De când iei tu numele ăsta în deşert?
M-ai speriat. Ce cauţi acolo?
Pregăteam pentru vânzare lucrurile astea vechi.
Nu câştigăm cine ştie ce, poate doar nişte bani pentru cumpărături,
dar orice bănuţ contează.
- Cine va cumpăra vechitura aia? - Tommy a spus c-o va cumpăra.
O va folosi la închirierea proprietăţilor lui. Spune că le va face mai agreabile.
Văd că ai petrecut cam mult timp cu Tommy în ultima perioadă.
- Ei bine, asta chiar că înseamnă ceva. - Ce să însemne?
Eşti gelos. Înseamnă că încă îţi mai pasă.
Nu sunt gelos. Sigur că îmi pasă.
Deci, care-i verdictul?
Ei bine, nu este bun.
Dacă secerăm acum, poate că putem vinde doar jumătate.
Dacă aştept să plouă, ciorile nu vor mai lăsa nimic.
Găseşti tu o rezolvare. Mereu o faci.
Rahat.
Drace.
Doamne, dacă asta-i voia Ta, atunci voi încerca... Chiar mă străduiesc.
Las-o baltă.
Tu eşti Rollins, aşa-i?
Îmi pare rău că am dat buzna aşa.
- Sunt Jude Weatherby. - Weatherby.
Dijmaş. Lucrez la văduva Lockett până la seceriş.
Weatherby. Asta îmi pare...
Neamul tău a avut o grămadă de pământ prin părţile astea.
Da, asta până au venit băncile.
Al dracului lucru să te războieşti cu cei bogaţi.
Poftim.
- Ţi-am adus ceva ca-ntre vecini. - Da, eu nu... Îţi mulţumesc.
M-am gândit că, dacă tot vom fi vecini,
să lăsăm la o parte treaba cu interzisul de a da buzna.
Poţi da buzna aici oricând doreşti.
Păi, mersi.
Ai aranjat frumos aici.
Da, cu excepţia ciorilor. Mă omoară.
Da, d-le, porumbii cresc, iar ciorile se năpustesc încoa'.
Neplăcute creaturi.
Îşi fac nevoile acolo unde mănâncă, ştiai?
Crede-mă, ştiu asta.
Ei bine, ce lucru al dracului, nu-i aşa?
- Da, tocmai vroiam să scap de ea. - Urâtă a dracului... Să scapi de ea?
De ce vrei să faci asta?
Cred că am nevoie de vreo 50 din astea ca să-mi folosească la ceva.
Gândeşti prea mult. Eşti fermier, nu?
Tot ce poţi face e să-ţi plantezi seminţele.
Secerişul vine mai târziu.
E valabil şi în cazul sperietoarei, nu-i aşa?
Montează-ţi sperietoarea, iar răsplata se va vedea mai târziu.
Iisus mă iubeşte, ştiu asta.
Michael?
- Hei, te-ai jucat pe câmp astăzi? - Nu, nu m-am jucat.
- Ce are fratele tău? - E supărat pe tine.
Ceva în legătură cu o sperietoare.
- Unde te duci? - Să mă uit la un film la Cindy acasă.
În regulă. Du-te şi distrează-te.
Hei. Ţi-am păstrat cina caldă în cuptor.
Recolta e pe ducă, ciorile ne mănâncă porumbul, pompa de apă s-a stricat,
iar acum umblă nişte copii pe câmpul nostru.
- Copii? - Da.
Poftim?
John, ştiu că ai fost foarte stresat în ultima vreme,
dar de ce e un bax de bere în frigider?
Noul vecin mi l-a adus.
- N-am vrut să fiu nepoliticos. - Noul vecin?
Da, lucrează la ferma de tutun a lui Lockett.
E un tip cumsecade.
- Şi ai păstrat berea pentru că... - În caz că trece pe aici. Îi servesc una.
Să se mai răcorească.
La meteo se spunea că poate vom avea parte de ploaie pe la sfârşitul săptămânii.
Da?
- Un suc? - Sigur.
- De ce eşti atât de drăguţă cu mine? - De ce eşti atât de ţâfnos?
- Am fost ca un urs în ultima vreme, nu? - Ca un grizzly.
Da. Ignoră-mă doar.
Nu vreau să te ignor.
Vreau să vii la mine că te simţi stresat.
Eşti frumoasă. Întotdeauna ai fost frumoasă.
Toţi ştiu că ai pleca oricând din oraşul ăsta.
De ce aş face una ca asta?
Nu ştiu. Te-ai fi putut mărita cu un bogătaş, un bancher, un avocat...
Te-ai fi putut mărita cu Tommy.
Are un parc de maşini, proprietăţi. Vreau să spun, cam ce avere are acum?
- Eu te-am lăsat însărcinată. - Ajunge.
Nu vreau să te mai aud vorbind aşa niciodată.
Lindsey a fost cel preţios cadou care mi l-ai oferit vreodată.
Erai prea tânără.
Ţi-am furat tinereţea.
Îmi iubesc soţia, îmi iubesc copiii şi te iubesc pe tine.
Vino încoa'. Sărută-mă.
Hei.
Salut, Rollins. Hei.
M-ai adus până aici cu vreun motiv?
Adică, uită-te la pantofii mei.
Nu mă aflu aici să-ţi iau ferma, John.
Bine. Pune mâna pe o sapă. Aşa mă poţi ajuta.
Haide.
Trebuie să-mi dai ceva ca să arăt comisiei.
De ce? Mi-ai oferit o prelungire de 60 de zile.
Ei bine, da, şi văd că îţi prieşte.
Adică, uită-te şi tu. Nu vei vinde niciodată recolta.
Te-ai gândit vreodată la irigare?
Da. Am venit la tine acum şase luni pentru un împrumut pentru o pompă de apă.
M-ai refuzat, îţi aminteşti?
Păi, ştii ceva, John? Timpul e crud cu toată lumea.
Ce ceas frumos.
Ştii ceva, John, cred că ar trebui să te gândeşti să vinzi.
Uită-te împrejur.
N-aş câştiga nici măcar juma' din banii care-i datorez băncii.
Şi dacă eu te pot ajuta? Poate că am un cumpărător,
şi cred că-l pot convinge să-ţi facă o ofertă
care-ţi va permite să scapi de orice datorie.
Nu ştiu.
Hai odată, John.
Uite ce, am venit aici ca şi prieten.
Am întâlnire cu comisia mâine,
şi nu am altă alternativă decât să recomand executarea silită.
Îţi vei pierde ferma, John,
şi eu fac tot posibilul ca să-ţi uşurez situaţia.
- Dacă vând totul, ţie cât îţi iese? - Haide.
Vrei să nu mai fi atât de încăpăţânat? S-a terminat.
Gândeşte-te la soţia ta şi la copii.
Lasă-mi familia în pace. Nu ne mutăm.
Ciorile au murit. Norocul mi se schimbă.
Voi secera la timp.
Bine, John. Vom vedea.
Hei, ai reuşit să repari sistemul de irigaţie.
Cina e pe plită.
Copiii sunt plecaţi, deci suntem doar noi doi diseară.
John.
John, mâncarea se va...
John, haide.
Trebuie să fiu jos.
N-o face.
John. John!
Încetează. John, mă răneşti!
Încetează. Opreşte-te, John.
John.
Ce ai păţit?
Îmi pare rău.
Ascultă, dacă nu va vinde, voi convinge comisia să dea drumul la executarea silită.
Linişteşte-te. Am mai dat de băieţi ca Rollins şi înainte.
Da. E un prost, şi e uşor de manipulat.
Ei bine, da.
În regulă.
Da.
Când va vedea semnele executării silite,
va accepta imediat să vândă.
Da.
În regulă. În regulă.
Spune-i să pună la punct hârtiile. Îl voi face să semneze până mâine dimineaţă.
În regulă. Bine.
Bine. Da.
Sună bine.
Nu, totul e sub control.
Da.
Hei, te sun eu înapoi.
- Milton. - Salut, John.
- Ai puţin timp? - Da, intră.
Am înţeles că George Chapman te-a vizitat ieri.
- Da, aşa e. - Pot să te întreb ce aţi discutat?
Am discutat despre banii care-i datorez băncii. De ce?
Unde-ai fost noaptea trecută între, să zicem, 22:00 şi 02:00?
A fost aici cu mine.
- Şi ai stat acasă toată noaptea? - Da.
Da, aici a fost toată noaptea. Despre ce-i vorba, Milton?
- George Chapman e mort. - E mort?!
- Dumnezeule. - L-am găsit de dimineaţă.
Ştiai că va iniţia procedura de executare silită.
Păi, m-a ameninţat cu asta ieri, dar...
- John. - Nu credeam c-o va face.
Nu l-ai văzut deloc noaptea trecută?
Doar nu poţi crede că John are vreo legătură cu treaba asta.
Uite ce, nu insinuez nimic. Urmez doar procedura.
Oricum, probabil că e vorba doar de un accident.
Cum adică probabil?
Un camion se pare că a fugit de la locul accidentului.
Şoferul a crezut că a lovit un animal şi a continuat să meargă.
A realizat ce a făcut doar când a ajuns în parcarea de camioane Valentine
şi l-a găsit pe Chapman prins sub camion.
Dumnezeule.
Da, dar Valentine e la trei ceasuri distanţă de aici.
Ce te face să crezi că a fost aici?
Am găsit SUV-ul său parcat pe autostradă lângă un semn de executare silită,
şi pantofii săi înşiraţi pe drum.
Cred că acolo a fost lovit.
Ei bine, eu doar urmez procedura.
Trebuie să plec.
- Ştiţi unde mă puteţi găsi. - Da.
Mă întreb cum se simt Peggy şi copiii.
Nici măcar nu pot să mă gândesc.
Poate ar trebui să le prepar ceva.
Poate nişte friptură şi pâine prăjită şi să le-o duc acolo.
- John. - Ce?
Spuneam că poate ar fi bine să le prepar ceva, copiilor şi lui Peggy,
- Nişte friptură şi pâine prăjită. - De ce?
- De ce?! Cum adică "de ce"? - De ce trebuie să le faci ceva de mâncare?
- Păi, nu trebuie să le fac. Aşa vreau eu. - Nu cred că au nevoie de mâncarea noastră.
A fost unul dintre cei mai bogaţi oameni din oraş.
Cred că vor fi în regulă şi fără ajutorul nostru.
- Ai putea să arăţi mai multă compasiune. - Uite ce, îmi pare rău.
Îmi pare rău că a murit.
Cel puţin nu va mai scrie niciun raport asupra fermei noastre, nu-i aşa?
E cineva?
Asta ştiu...
Pentru că aşa-mi spune Biblia...
Doamne Dumnezeule, omule. Ce ai păţit?
Te-ai pierdut? Ce s-a întâmplat? Arăţi de parc-ai văzut o fantomă.
- Crezi în fantome? - În fantome?
Vorbeşti serios? Adică, în case bântuite şi altele?
Ca şi câmpurile, câmpuri cu porumb.
Păi, nu-mi amintesc să fi auzit de câmpuri de porumb bântuite.
Ce ai văzut, mai exact?
Nu e vorba de ce am văzut. Ci mai degrabă de ce am auzit.
Am auzit ţipete, şi am auzit o fetiţă cântând.
Asta-i tot? Şi eu aud voci uneori.
Unul care munceşte pe câmp şi e obosit...
Ascultă, nu-i din cauza oboselii. E... Aud voci.
Bine, bine. Calmează-te.
Şi asta.
A aparţinut unui om care a fost ucis ieri.
- George Chapman? Acesta-i ceasul lui? - Da. Îl cunoşti?
Eşti sigur că e al lui? Sunt o grămadă de ceasuri scumpe în lume.
Nu şi aici. M-a vizitat ieri.
Ei bine, ăsta-i răspunsul, atunci.
Trebuie să-l fi pierdut pe undeva, atâta tot.
Cum rămâne cu vocile?
John, priveşte partea plină a paharului. Uită de cea goală.
În locul tău m-aş duce cu ceasul la cel mai apropiat amanet.
Nu, nevasta o să mă pună să-l returnez familiei lui.
Păi, înseamnă că ştim acum cine ia deciziile la tine-n casă.
Îi spun totul soţiei mele, d-le Weatherby.
Spune-mi Jude. Şi fă cum doreşti.
Ştii ceva, probabil că are dreptate.
Sunt sigur că văduva milionară a lui Chapman are nevoie de ceasul ăla mai mult ca tine.
Tu ai plantat seminţele, John.
Un om deştept s-ar gândi la asta ca fiind un noroc, sau soartă,
sau cum vrei tu să-i zici.
Amanetează ceasul, John.
Cumpără-i soţiei tale o duzină de trandafiri sau o rochie nouă fetei tale.
Meriţi asta. Cu toţii merităm.
Poţi să-i spui fiului tău să nu se mai joace cu tractorul?
De ce? Îl conduce foarte bine.
Nu vreau să-l conducă deloc. Şi tu unde te duci?
Vreau să scapi de covorul din camera de zi.
Sună-l pe Tommy. Aruncă-l în hambar cu restul gunoaielor.
Nu, nu pot să-l vând. E murdar. Vreau să-l arunci.
Ei bine, tu eşti capul familiei. E decizia ta.
Hei, Randy.
D-le Rollins, te rog nu fă să fie mai greu decât trebuie să fie.
În regulă.
Cât îţi datorez?
- Nu vrei să ghiceşti? - Ba da, sigur.
32 de kg şi jumătate.
- Corect. - Pe bune?
Hei, toată lumea. D-ul Rollins tocmai a ghicit greutatea.
Îţi mulţumesc că ai venit.
Nu ştiu ce să fac. S-a schimbat.
A încetat să mai meargă la biserică.
A început să înjure. A început să bea.
Felul cum a reacţionat la moartea lui Chapman de astăzi, a fost atât de insensibil
Mary, Chapman era pe cale să vă ia totul.
Vreau să spun, nu ştiu sigur asta,
dar probabil aş fi reacţionat şi eu la fel ca el.
Nu.
Nu cred că aşa ai fi făcut.
Să fi auzit cum mi-a vorbit astăzi.
Bărbatul cu care m-am măritat nu mi-ar fi vorbit aşa niciodată.
Aţi încercat să consultaţi un consilier marital?
Nu.
John nici n-ar vrea să audă asta. Nu e felul lui.
Meriţi mai mult.
John nu şi-a prea ţinut cuvântul, nu-i aşa?
Te rog, nu mai zi nimic.
Te-am văzut în parcul Cherry,
acolo unde ne-am întâlnit pentru prima oară.
Ştiu că te-ai gândit la cum ar fi putut să fie.
Cred că trebuie să pleci, Tommy.
Da.
Tu şi copiii aveţi unde să staţi, dacă veţi avea nevoie vreodată.
Mersi.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Hei, tu. - Bună.
- L-am văzut pe Tommy. - Da.
- Aţi stat de vorbă? - Nu.
A trecut să vadă doar cum ne descurcăm.
Ne-a fost şi mai bine, nu?
Uite ce, ştiu că ai fost sub presiune
şi că ai muncit din greu. Eu...
Ne-a fost şi mai bine, nu?
Da.
Uite ce, m-am gândit la ceva.
Poate-ar fi mai bine să apelăm la un consilier marital.
- Chiar aşa? - Da.
Adică, mă gândesc la asta de ceva timp.
Doar că nu am vrut să ţi-o zic.
De ce? De ce n-ai vrut să-mi spui?
Nu ştiu. Bărbaţii ar trebui să fie puternici, înţelegi?
M-am gândit că nu o să mă mai priveşti cu aceiaşi ochi.
Niciodată n-aş face asta.
- Da? - Te iubesc.
- Vom apela la un consilier? - Da.
- Ar însemna foarte mult pentru mine. - Da?
Îţi mulţumesc.
- Vino în pat cu mine. - Vin imediat.
Trebuie să mă gândesc la câteva lucruri.
Da.
Michael?
Nu!
Michael.
Michael!
Michael, amice, ce cauţi aici?
Scapă de ea.
Să scap de ce?
Ştie că eu ştiu.
Despre ce vorbeşti?
Ştie că eu ştiu.
Vino încoa'. Vino încoa'.
Tu eşti!
Michael?
Hei. Hei.
- Ai adormit aici, scumpule. - Unde-i Michael?
Face baie.
Eşti în regulă?
Este în regulă?
Da, este în regulă. Doar că...
Vrei să te uiţi la porumbul tău?
- A crescut. - Da.
Ai băut?
Am făcut programare pentru noi, diseară la 7:00 la consiliere, bine?
Perfect.
Tocmai am primit un telefon.
Ce s-a întâmplat?
Tommy.
A murit.
Ştiu. Ştiu. Nu mi-a venit să cred.
Nici lui Milton nu i-a venit să creadă.
S-a spânzurat în Cherry Tree Park.
Iisuse.
Ce este ăla?
Este... l-am găsit pe câmp.
- Este inelul lui Tommy. - Ce?
Ne-ai auzit seara trecută, nu-i aşa?
- Ne-ai auzit. - Nu am auzit nimic.
- Despre ce vorbeşti? - Poate ar trebui să pleci.
- Cred că ar trebui să pleci. - Ce?
Ai spus că a fost aici. Poate l-a pierdut în...
- Nu! - Calmează-te.
- Va... va fi în regulă. - Nu! Te rog!
- Haide! - Nu!
Pot îndrepta asta, serios!
Să îndrepţi? Tommy este mort. Cum poţi îndrepta asta?
Nu este vorba de Tommy.
Nu asta am vrut să spun. Nu asta am vrut să spun.
- Uite, cred că ştiu ce se întâmplă. - Spune-mi.
- Nu îţi pot spune, Mary. - Te rog.
Nu mi-am dat seama de totul încă, dar...
Nu ţi se va întâmpla nimic, bine? Trebuie să ai încredere în mine.
În regulă? Poţi să... Poţi să ai încredere în mine?
- Nu ştiu. - Am fost împreună 16 ani, Mary.
16 ani.
Te iubesc. Ai încredere în mine.
Nu, suntem bine. Doar că...
Am fost foarte şocată.
Dumnezeule, ce s-a întâmplat?
- Haide. Te duc cu maşina la dr. Sanders. - Scoate-l.
- Eşti sigur, John? O să te doară. - Da. Scoate-l.
Dumnezeule.
John, o să se infecteze.
Nu ne va lua mai mult de 20 de minute să ajungem la doctorul Sanders.
Mă descurc.
Bănuiesc că ai auzit despre Tommy.
Da. Mi-a spus Mary.
Ei bine, Mary, după cum spuneam, a plecat foarte devreme seara trecută.
Unii dintre băieţi au spus că a primit un telefon şi că venea să te vadă.
- Tu l-ai sunat? - Da, aşa este. Eu l-am sunat.
Cumpăra nişte mobilă de la noi.
A fost aici poate o oră.
Bine. M-am gândit doar că este ciudat, atâta tot.
Nu pleca niciodată devreme, la cât muncea.
Totuşi, dacă plănuia asta...
Nu părea deprimat?
Nu, era în regulă. Aşa cum era de obicei.
Nimic ciudat sau deosebit?
Nu. Nu, nimic.
Bine.
Ar trebui să mă întorc.
John, serios, ar trebui să te duci să-ţi consulte mâna.
De ce nu i-ai spus?
Pentru că ştiu cum ar fi părut.
Cum ar fi părut? Nu am făcut nimic.
Nu aveam niciun motiv să-i fac rău lui Tommy.
Dar oamenii vor crede că ai făcut asta.
Uite, John,
am... am vorbit cu Tommy despre noi,
despre relaţia noastră.
Ştiu. Îmi pare rău.
Dar a fost un an foarte dificil şi eu...
Ei bine, îmi pare rău.
Dar dacă... Dacă el a spus cuiva?
Ştii cum se bârfeşte în oraşul ăsta,
şi nu vroiam să ţii inelul unui mort pe deget.
Uite, John, eşti în regulă?
Pot să te duc la doctorul Sanders acum?
Nu am terminat încă.
Cine eşti?
Tatăl meu credea că ne va proteja.
Tata s-a înşelat. Protejează doar pământul, nu şi oamenii.
Despre ce vorbeşti?
Ştii unde este soţia şi copiii tăi?
Mary!
Copii?
Iubito?
Du-ţi fratele înăuntru şi pregătiţi-vă de culcare, bine?
Bună, iubito.
Ce faci?
Scap de chestia asta.
Am încercat, John,
Serios.
Şi te iubesc, dar...
Dar ce?
Dacă tu nu faci niciun efort,
cred că ar trebui să stăm o perioadă despărţiţi.
Ce?
Haide, programarea la consiliere, John?
Cea la care nici măcar nu te-ai obosit să vii în seara asta?
- A fost în seara asta? - Da, în seara asta.
Mi-ai spus să am încredere în tine.
Mi-ai spus că ai să îndrepţi totul.
Ce ai îndreptat? Ce ai făcut întreaga zi?
Am scăpat de asta.
Grozav.
- Grozav, asta este de ajutor. - Nu, va fi de ajutor.
Tu nu înţelegi, dar aşa va fi.
Tommy este mort, iar tu aveai inelul lui.
Ajută-mă să înţeleg asta.
- Aşteaptă! - Las-o baltă.
Bună. Îl caut pe Jude.
Ia loc.
- Vrei nişte ceai? - Da, sigur.
Eşti o prietenă de-a lui Jude?
Eu sunt Miranda.
Jude este soţul meu.
Mulţumesc.
Deci, te-a dat soţia afară din casă, nu?
Am avut o mică ceartă.
Îmi pare rău.
Lui Jude îi place să-l condimenteze cu alcool.
Da, este bun. Este destul de tare.
Unde este Jude?
Nu este aici.
Ştii când se va întoarce?
A plecat la Valentine să cumpere nişte cereale.
Nu se va întoarce până dimineaţă.
Îmi pare rău. Ar trebui să plec, atunci.
Ce ai păţit la mână?
Nu este nimic important.
Va fi, odată ce se infectează.
Nu ştiu. După cum m-am purtat în ultima vreme, nu este o scuză pentru asta.
Sunt un soţ de rahat.
Eşti sub un imens stres.
Soţia ta ar trebui să înţeleagă asta.
Da, dar lucrurile prin care trec, nu cred că ar putea să înţeleagă cineva.
Pun pariu că eu aş putea.
Ai mâini puternice.
Este un lucru bun, pentru că, contrar a ceea ce crede lumea,
porumbul nu creşte singur.
Te-am văzut cum mă priveai.
- Ce? - Este în regulă.
Ştiam că eşti acolo. Am vrut să mă vezi.
Şi eu te-am privit.
Pe câmp, erai murdar,
transpirat, păreai supărat.
M-a excitat.
Ar trebui să plec.
Chiar ar trebui să plec.
Nu pot face asta.
Deja o faci.
Iisuse.
El nu este aici.
Îmi iubesc soţia.
Şi eu o iubesc.
Acum regulează-mă aşa cum o regulezi pe ea.
O să dormi întreaga zi?
Jude va fi acasă în curând.
Poate ar fi mai bine să nu te găsească aici.
Ce prost...
Prost.
Unde este mama voastră?
Te-a văzut venind.
M-a rugat să îl plimb pe Michael.
Tot supărată este?
Spune-mi asta, a meritat?
Ce să merite?
Să pui preţiosul tău câmp de porumb înaintea familiei?
Uite, ai tot dreptul să fii supărată.
Sunt bine.
Nu pari a fi bine.
Serios, John? Cum arăt exact?
Îmi pare rău că am lipsit la programare. Am dat-o în bară pe foarte multe planuri.
- Îmi pare rău. - Da, sunt sigură că îţi pare. Las-o baltă.
- Haide, Mary... - Doar lasă-mă naibii în pace, John.
Ce?
Nu-ţi place când soţia ta inocentă de la ţară vorbeşte ca un marinar?
Nu, nu-mi place.
Nu? Dar este în regulă să nu te mai duci la biserică?
- Haide. - Să bei, să-ţi pierzi nopţile pe afară?
Am venit aici să-mi ier iertare.
Îmi pare foarte rău.
John Rollins îşi cere scuze din nou, şi data asta vorbeşte serios.
- De data asta va fi diferit. - Haide.
- Cu cine te vezi? - Opreşte-te.
Este singurul lucru care are logică. Te vezi cu cineva.
Deci care este numele ei?
Este tânără? Ştiu că îţi plac tinere.
Cu siguranţă mă plăceai când eram tânără.
- Îi place să o facă dur, John? - Ajunge!
Pleacă. Va trece. Întotdeauna se întâmplă aşa.
John, te rog frumos să pleci
înainte să iau cuţitul ăsta şi să te înjunghii în inimă.
Hei, John!
E un moment nepotrivit?
Cred că vroiai să vorbeşti cu mine.
- Uite, nu ştiu ce m-a apucat... - Miranda mi-a spus că ai trecut pe la noi.
A spus că tu şi cu soţia ta v-aţi certat. Eşti în regulă?
Da. Da, sunt în regulă.
Da, da, este ceva în neregulă. Vorbeşte cu mine.
Seara trecută, mi-am ars sperietoarea de ciori. Adică, am ars-o până s-a făcut cenuşă
Sperietoarea ta de ciori.
John, tocmai am trecut pe lângă ea în câmp.
Ştiu. Asta spuneam.
Uite, doi oameni sunt morţi şi cred că chestia aia are...
Încep să gândesc anumite lucruri şi nu ştiu dacă...
Da, trebuie să vorbeşti cu soţia mea.
Soţia mea, Miranda, ştie multe lucruri, John,
lucruri, care nu sunt tocmai creştineşti, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Haide.
John este cu mine. Are nevoie de cartea aia a ta.
Miranda.
Este cea mai neagră magie. Tatăl Mirandei o are de la un indian.
Este adevărat.
- Cum scap de ea? - De ce?
Deja ai beneficiat de binecuvântarea ei.
Ciorile tale au dispărut. Recolta îţi înfloreşte.
A făcut doar ceea ce îţi doreai.
- Nu am vrut niciodată... - Desigur că ai vrut.
Bancherul a vrut să îţi ia fermă.
Seducătorul a vrut să îţi ia soţia.
Tu ai plantat seminţele, John,
şi acum te plângi de recoltă binecuvântată?
Eşti nebun.
Nu spun că este perfect.
Sperietoarea ta de ciori nu este concentrată, John, pentru că tu eşti aşa.
Este vorba de pământ, John.
Pământul este tot ceea ce contează.
Ştiai.
Cum crezi că o familie sărmana de irlandezi că a mea a ajuns să aibă atât pământ?
Aşa este.
Şi acum poate fi tot al tău.
Stai concentrat.
Lasă sperietoarea de ciori să te ajute.
Vei avea nevoie de ea ca să înlăture obstacolele.
Nu am niciun obstacol.
Ei bine, familia aia a ta, îţi distrag atenţia, John,
un obstacol.
Crezi că am să las să se întâmple ceva familiei mele...
- Copiilor mei... - Haide.
Deja ai întors spatele familiei tale.
Roţile sunt deja în mişcare.
Să fiu sincer, sunt surprins că a durat atât de mult.
John! John! Dumnezeule, John, ce s-a întâmplat cu tine?
- Unde este soţia mea? - Este în regulă. Tocmai am vorbit cu ea.
- Copiii mei? - Sunt bine. Sunt în regulă.
John, haide. Calmează-te.
Ce s-a întâmplat aici?
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
Încearcă-mă.
Uite, nu cred că Tommy s-a sinucis.
Nu cred că moartea lui Chapman a fost un accident.
Nici eu.
Vino aici, vreau să-ţi arăt ceva.
Ce, John? Ce vrei să-mi arăţi?
Ce făcea Chapman în câmpul tău în noaptea aia, John?
Nu era în câmpul meu. Punea semne de preluare de către bancă la marginea drumului
I-am găsit portofelul în mijlocul câmpului tău.
Chestie ciudată, nu erau bani în el.
Randy a spus că aveai mulţi bani la o zi după moartea lui Chapman.
- Vrei să-mi explici asta? - Da, i-am găsit. I-am găsit în câmpul meu.
Serios?
Vrei să-mi explici cum au ajuns acolo?
Sunt pe cale să fac asta.
Ştii că este o uşă aici.
Aici a început totul. Aici am găsit-o.
- Ce să găseşti? - Sperietoarea de ciori.
Ajută-mă. Vino aici. Ajută-mă. Ridică asta.
Ajută-mă.
Dă-mi aia.
Ce?
Lanterna, idiotule.
Vii?
John, ce facem aici?
Aici a început totul.
- Ce? - Sperietoarea de ciori.
Protejează pământul. Mă protejează pe mine.
- Vorbeşti serios. - Gândeşte-te.
Chapman a vrut să ne ia fermă.
- Tommy evident îmi vroia soţia. - John, opreşte-te.
O să te rog să vii la secţie cu mine.
Mă asculţi?
Ce, vrei să fii următoarea ei victimă?
Aşteaptă, asta este o ameninţare?
Ce? John, ce?
John?
Lasă-l acolo. Prostul este în mai mare siguranţă acolo unde stă.
Nu te uita aşa la mine.
Ai stricat totul.
Nu meriţi binecuvântarea pe care ai primit-o.
Pleacă de pe proprietatea mea.
Uite, calmează-te, John.
Câmpul tău este glorios acum. Este doar începutul.
Toate pământurile astea pot fi ale tale.
M-ai minţit. Ieşi afară!
John!
- Cu cine vorbeşti? - Mary, te rog, ei tocmai plecau.
Cine...
Jude şi cu Miranda. Le-am spus că nu îi vrem pe proprietatea noastră.
Nu este nimeni aici. Eşti singur.
- Care-i problema cu tine? Sunt chiar... - Care este problema cu mine?
Nu eu sunt cea care ţipă la oameni care nu sunt acolo
şi dau foc la covorul din sufragerie în mijlocul nopţii.
Adică, întâi Chapman şi Tommy, iar acum te comporţi aşa?
Nu ştiu... Nu ştiu ce să mai cred, John.
- Cred că ai nevoie de ajutor. - Nu, nu... Sperietoarea de ciori e de vină.
- Sperietoarea de ciori? - Haide, nu te uita la mine aşa.
Nu ai văzut ceea ce am văzut eu. Uite.
Este totul acolo. Uite. Vezi cu ochii tăi.
- Ce? Ce ar trebui să văd? - Este o carte de magie neagră.
Sperietoarea de ciori, totul este aici.
Nu, nu este. Este doar vechea ta Biblie, cea pe care ţi-a dat-o tatăl tău.
- Nu, nu, nu. Nu, asta... - Ce ai făcut?
- Nu, nu, nu! - Dă-mi drumul!
Michael! Lindsey!
- Mamă, ce s-a întâmplat? - Grăbiţi-vă, plecăm.
- Unde este tati? - Tati nu vine cu noi.
- Dar îl vreau pe tati. - Trebuie să plecăm acum.
Ascundeţi-vă!
Mamă.
Bine.
Cred că a plecat.
Lindsey! Lindsey, repede, cheile de la maşina ta.
- Nu le am pe ale mele. - Sunt în camera mea.
Bine, o să fugim până la ferma familiei Lockett şi o să chemăm ajutoare.
Plecaţi! Plecaţi, plecaţi!
Fugiţi! Fugiţi!
Nu! Întoarceţi-vă!
Nu! Michael, Lindsey, haideţi.
Nu! Întoarceţi-vă!
Unde sunteţi?
Este tati. Trebuie să ne întoarcem la el.
- Nu, nu, nu. Trebuie să mergem. - Pe aici.
Aşteptaţi.
Unde este Michael? Unde este? Michael?
Michael?
Pe aici. Du-te, du-te. Du-te, du-te.
Tati?
Nu, nu, nu. Nu.
Am încercat să-mi salvez familia şi uite unde m-a dus asta!
Nu fă greşeală pe care am făcut-o eu, John! Lasă sperietoarea de ciori să se ocupe de ei
Tu ai plantat seminţele. Du-te şi seceră recolta.
Michael. Michael.
Michael!
Să mergem! Haideţi!
- Unde este Michael? - Nu este cu voi?
Ce ai făcut cu el?
Nu... Michael!
Michael. Ce se petrece?
Michael! Michael!
Nu!
Michael!
Mary, nu!
- Michael! John! - Tati!
John! John! Ce s-a întâmplat?
Unde este Michael? John.
- Lindsey? - Michael!
John.
- Michael. - Lindsey?
- Michael.
Mai este acolo jos?
Lindsey!
Stai în spate.
Mary, fugi!
Vino aici. Vino aici. Vino aici.
Haide.
Este în regulă.
Michael.
Haide. Du-te la mama ta.
Eşti în regulă? Eşti în regulă, vezi?
Subtitrarea: streszau aka eL Padrino şi Avocatul31-Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip