Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
O FATĂ DE MILIOANE
SubRip by Driv3r www.titrări.ro
Fă-o!
L-ai nimerit!
Am întâlnit un singur om cu care nu aş vrea să mă lupt.
Nu pot s-o opresc.
Dispari, incompetentule!
Când l-am cunoscut, era cel mai bun doctor din branşă.
Poţi să opreşti sângerarea?
Şi-a început cariera în anii '60 dar nu şi-a pierdut îndemânarea.
Nu.
Lasă-mă să văd.
E bine. E bine.
Ba nu e, dacă nu-i opreşti hemoragia. Te mai las o singură rundă.
E timpul. Hai.
Ce facem? Spune-mi ce să fac.
Lasă-l să te lovească.
Câteodată nu poţi face nimic.
Tăietura e prea mare, prea aproape de os.
Poate ai o venă retezată
sau nu poţi băga coagulantul destul de adânc.
Există tot felul de combinaţii de coagulant
pentru diferitele straturi ale muşchilor
şi Frankie le ştia pe toate.
Oamenii iubesc violenţa.
Încetinesc la locul unui accident ca să vadă dacă sunt morţi.
Aceiaşi oameni pretind că le place boxul.
Dar n-au idee ce înseamnă.
Când spui box, te gândeşti la respect.
Ţi-l obţii singur...
...şi îl iei de la celălalt.
- Mă duc să încălzesc motorul. - Domnule Dunn?
- Îţi datorez bani? - Nu, domnule.
- O cunosc pe mama ta? - Nu ştiu, dle.
Atunci, ce vrei?
Am avut şi eu meci. Am câştigat. Maggie Fitzgerald.
Maggie Fitzgerald, ce mai faci?
- M-aţi văzut cumva? - Nu.
M-am descurcat destul de bine.
Poate aţi vrea să mă antrenaţi.
Nu antrenez fete.
Poate ar trebui. Cei care m-au văzut boxând spun că sunt destul de dură.
Fetiţo, nu e destul să fii dur.
E o greşeală.
Maşina ar trebui să meargă şi cu spatele, Frankie.
Împinge!
- Ce-a vrut Hogan? - Ne-a propus un meci pentru titlu.
- Era şi timpul. - L-am refuzat categoric.
Încă două sau trei meciuri şi vei fi gata.
Spui asta de multă vreme, Frankie.
Willie, ai o singură şansă pentru titlu.
Dacă o ratezi, s-ar putea să nu mai ai ocazia.
Încă două sau trei meciuri şi vei fi gata.
Cum spui tu, Frankie.
Lui Frankie îi plăcea să spună că boxul nu este un act natural,
că în box este totul pe dos.
Uneori, cel mai bun mod de a da o lovitură este să faci un pas înapoi.
Doamne, străduieşte-te
s-o protejezi pe Katy.
Şi pe Annie.
În afară de asta,
ştii ce mai vreau, nu e cazul să mai repet.
Dar, dacă te îndepărtezi prea mult, nu te mai lupţi deloc.
La revedere.
Părinte, a fost o predică grozavă, mi-au dat lacrimile.
- Ce te frământă săptămâna asta? - Acelaşi lucru. Trinitatea.
Frankie, lumea îşi dă seama încă din grădiniţă că e vorba de credinţă.
Un fel de Pâr, Trosc şi Poc?
Stai în faţa bisericii şi-L compari pe Dumnezeu cu nişte pocnete?
Vii la slujbă doar ca să mă superi. Dar nu şi în dimineaţa asta.
Sunt dezorientat.
- Nu, nu eşti. - Ba sunt.
Iată răspunsul: există un singur Dumnezeu. Altceva? Sunt ocupat.
- Dar Sfântul Duh? - E iubirea ce ne-o arată Dumnezeu.
- Şi Iisus? - Fiul lui Dumnezeu. Nu fi prost!
Atunci, ce este? Înseamnă că e un semizeu?
Nu există aşa ceva, păgân afurisit ce eşti!
- I-ai scris fiicei tale? - Bineînţeles.
Acum minţi un preot.
Ia-ţi o zi liberă, nu veni mâine la biserică.
Unii ar spune că un boxer trebuie să fie pasionat.
Frankie ar spune:
"Arată-mi un boxer care e numai pasiune şi-ţi arăt un învins".
Am întâlnit un singur boxer care era foarte pasionat.
Numele meu e Dillard Periculosul, luptător din Broward, Texas!
Danger (Pericol) şi-a făcut apariţia cu vreo ani în urmă.
A venit în vizită în L.A. cu Ervel, noul prieten al mamei lui.
Se pare că Ervel s-a rătăcit şi s-a întors în Texas.
Danger l-a căutat o săptămână până să se prezinte.
Ştii, eu nu am nimic cu ciorile.
E bine de ştiut.
Multă lume are probleme cu ei acolo de unde vin eu,
dar mama m-a învăţat să nu fac rău nimănui,
fie că sunt ciori sau nu.
Ai o mamă cumsecade. Te mai pot ajuta cu ceva?
Era doar o întrebare, dar Danger a vrut să dea cel mai bun răspuns.
Mi-ar plăcea să ajung campionul lumii la categoria semimijlocie.
Şi îl provoc pe Cobra, din Motor City.
Thomas Asasinul Hearns,
să se bată cu mine pentru titlul de campion mondial!
Flip, taci din gură, omule! Nici măcar nu eşti clasat.
Trebuie să ai măcar un meci ca să intri în clasament.
Mă bat oricând, cu oricine!
Eşti băiat rău, nu?
Treci în ring. Să facem o rundă.
- Shawrelle... - Hai.
Lasă-l în pace!
Danger, întoarce-te la antrenament.
Da, dle Scrap!
Frumoşi colanţi, Danger.
Am să te bat măr, Olive Oyl.
Arăţi tare bine cu pantalonii ăştia, frate.
Dă-i colanţii înapoi mă-tii.
Shawrelle Berry avea un croşeu de stânga puternic,
dar avea inima cât un bob de mazăre.
Frankie a cumpărat sala Hit Pit acum 17 ani de la Bobby Malone.
Bobby voia să se mute în Florida, iar Frankie voia siguranţă.
Bobby a murit când îşi făcea bagajele.
Frankie a aflat că sălile nu sunt profitabile.
Parcă ţi-am spus că nu mai vreau ca Danger să se antreneze aici.
Nu face niciun rău, Frankie.
Îmi face mie rău.
Mi se rupe inima când loveşte aerul ca şi cum l-ar lovi şi el.
De câte ori să-ţi spun că înălbitorul e înălbitor?
De ce nu iei din cel ieftin? Nu trebuie neapărat să iei din cel scump.
Miroase mai bine, Frankie.
Înălbitorul miroase a înălbitor.
- Bună, Scrap. - Bună, dle Willie!
Bun meci. Vorbeşte lumea.
Ce limbă mai e şi asta?
Ce vrei?
M-am gândit că vrei să ştii că ai un boxer care nu vorbeşte cu alt manager.
Nu vorbeşte cu alt manager?
Şi nu cu orice manager, cu Mickey Mack.
Ai venit să-mi spui că Big Willie nu vorbeşte cu Mickey Mack?
Nici măcar un cuvânt. Niciunul dintre ei.
Încerc să citesc.
Dacă consideri că e mai important...
Cine e fata cea nouă?
Ce?!
Christoase!
Grăbeşte-te. Dacă continuă să dea aşa, o să-şi rupă încheieturile.
Îţi pierzi timpul. Ţi-am spus că nu antrenez fete.
M-am gândit că o să te răzgândeşti.
Foarte mulţi antrenori antrenează fete. Vei găsi şi tu unul.
N-am nevoie de mai mulţi, şefu'. Mă mulţumesc cu tine.
Nu-mi spune "şefu". Nu sunt şeful tău, aşa că nu-mi spune aşa.
- Willie eşti gata de lucru? - Oricând.
Dacă nu-ţi mai spun aşa, mă antrenezi?
Nu.
Atunci, aş putea la fel de bine să-ţi spun "şefu".
Venea din sud-vestul statului Missouri,
de pe dealurile Theodosiei, oraşul de sărăntoci din munţii Ozark,
aşezat între cedri şi stejari, undeva între nicăieri şi adio.
A crescut cu convingerea
că era un gunoi.
E pentru câinele meu.
A parcurs 2.900 de km, dar Theodosia era tot peste deal.
Mă antrenez la sac, şefu'.
Nu sunt şeful tău. Şi cred că sacul ăla se antrenează cu tine.
Dă-i banii înapoi.
Eşti sigur?
- Pentru cât a plătit? - Pentru 6 luni.
- Christoase! - Nu, i-i dau înapoi.
Nu face pe deşteptul.
Dacă crede că arunc pe apa sâmbetei plata pe 6 luni
numai ca să scap de ea, e nebună.
Dar n-o încuraja, bine?
Ce face Danger acolo? La ce se uită?
La o sticlă cu apă.
Şi-a plătit abonamentul?
Băiatul nu-şi permite nici pantaloni, şi tu vrei să plătească?
Ieşi afară din biroul meu!
Nu te gândi la el ca la un sac.
Nu sunt antrenor, dar aş putea să te învăţ, dacă vrei.
Accept orice ajutor.
Trebuie să-ţi imaginezi că e adversarul. Şi se mişcă mereu.
Se apropie de tine, se mişcă în jurul tău şi se îndepărtează.
Nu-l lovi când vine spre tine, te va obliga să faci un pas în spate,
o să-ţi pareze loviturile, o să te dezechilibreze.
Trebuie să-l priveşti cu atenţie.
Mişcă-te în cerc, mişcă-ţi mereu capul
şi ţine un umăr mai în spate, ca să fii gata să loveşti puternic.
Hai, acum. Bine, bine. Continuă să te mişti. Aşa.
Bine. Ţine bărbia în piept.
Mişcă-te, mişcă-te.
- Bine, bine. - Aşa?
Da. Loveşte.
Bărbia în piept.
Da, e bine. E bine.
După ce vei stăpâni mişcarea, te vei antrena la sacul mic.
Doar ai sac mic.
Îl împrumut până îmi cumpăr unul.
Foarte bine. Acum du-te acasă.
- Mergem împreună? - Eu sunt acasă.
- Vrei să-ţi arăt? - Da.
Drăguţ.
Te deranjează dacă mă mai antrenez puţin?
Nu, dar să închizi bine uşa când pleci.
Mulţumesc.
Dacă există magie în box,
e magia luptei peste puteri,
dincolo de coastele rupte, rinichii zdrobiţi, retinele dezlipite.
Este magia de a risca totul pentru un vis pe care îl vezi numai tu.
Flip. Cred că am găsit pe cineva pe care să poţi bate.
Nu mă bat cu femei.
De ce nu, frate? E perfect. Ştii de ce?
Pentru că ai putea să te baţi cu el,
apoi ai putea să-l săruţi.
- Apoi te-ai mai bate o dată. - E minunat, omule, e ca o poezie.
E ca o poezie.
- Ai citit, sau ce naiba? - Mulţumesc, frate.
E femeie?
Ai dreptate. Uită-te la ţâţişoarele ei, sunt cât nişte ciupituri de ţânţar!
Omule, nici nu ai ce să sugi la ele.
Am văzut ultimul tău meci, Shawrelle.
Ai stat atâta la pământ de am crezut că avea podeaua ţâţe.
Podeaua are ţâţe!
Uitaţi-vă la mine! Sunt Shawrelle!
I-o trag podelei.
Hai, frate, podea cu ţâţe, e nostim!
Taci.
De ce râdeţi?
Ţine sacul, prostule.
Când au apărut colanţii pentru bărbaţi?
Gata, ajunge. E destul pentru azi.
Îţi fac un masaj.
Fata mea are lecţii de pian. I-am promis lui Grace că o duc cu maşina.
S-a întâmplat ceva cu maşina lui Grace?
Urăşte maşina aia.
O vrea pe cea veche, dar vânzătorul a găsit un client.
Poate ar trebui să vorbesc eu cu vânzătorul.
Ţi-aş fi recunoscător.
Mulţumesc.
E mort după masaje şi azi nu vrea unul?
Mai faci ceva pe-aici?
Nu pentru slujba mea mi-aş face griji dacă aş fi în locul tău.
Micuţa începe să înveţe.
Da, de parcă ar ajuta-o cineva.
Poate are ceva înnăscut, se pricepe.
Are sacul meu mic, asta are.
Mă întreb cum de-l are?
Oare cum?
Am nevoie de sacul ăla.
- Sacul ăsta? - Da, ăsta. E sacul meu.
Dacă dai în el, lumea o să creadă că te antrenez.
Şi ar fi un lucru chiar aşa rău, şefu'?
Da, ar fi. De câte ori îl loveşti, eu pierd câte un client.
Sunt de acord. Mă fac de râs.
Da. Nu-l pot împrumuta oricui.
Înţeleg.
Pari o fată cumsecade.
- Pot să-ţi dau un sfat? - V-aş fi recunoscătoare.
O să găseşti un antrenor care să vrea să antreneze fete, aici sau altundeva.
E la modă.
Singura problemă e că-ţi vei irosi timpul, pentru că eşti prea bătrână.
Nu mă simt aşa de bătrână.
Nici eu, dar mă vezi boxând cu tipi de 21 ani?
Îţi trebuie cam 4 ani ca să antrenezi un boxer.
Câţi ani ai?
- Împlinesc 31. - Ai 31 de ani.
N-ai încerca să devii balerină la 31 de ani, nu-i aşa?
Dar mă antrenez de 3 ani.
Şi nu ştii cum să dai în sac? Ce fel de antrenament ai făcut?
N-am avut sac.
Nu-mi place să spun asta, dar se vede.
Cineva trebuie să-ţi spună adevărul.
Nu-mi place să fiu eu cel care-ţi spune asta.
Da.
Îmi pare rău că ţi-am luat sacul, dle Dunn.
- Sper că nu ai de gând să plângi. - Nu, dle.
Poftim.
- Poţi să-l păstrezi. - Nu, ai nevoie de el.
Nu, ia sacul.
Oricum, nu l-am mai folosit de 21 ani.
Am mai avut de atunci. Foloseşte-l cu plăcere.
Îl împrumut până îmi cumpăr şi eu unul.
Să nu-l pierzi.
Ştiu, Hogan, clientul tău e campionul aşa că nu împărţim juma-juma,
dar dacă nu primesc 40%...
Sună-mă când eşti de acord cu 60/40. Dacă nu, nu mă mai suna.
- Salut, Willie. - Salut, Frankie.
S-a întâmplat ceva?
Îmi pare rău că apar neanunţat, ştiu că nu-ţi place să dea buzna oricine.
Tu nu eşti oricine, Willie. Eşti binevenit. Intră.
Îţi mulţumesc că ai ajutat-o pe Grace să-şi ia maşina înapoi.
Nu trebuie să-mi mulţumeşti.
Dacă plăteşti încă 1.000 de dolari, nu înseamnă că te-am ajutat.
Când a văzut maşina, Gracie a plâns de fericire.
Chiar aşa?
Vreau să vorbesc cu tine despre afaceri.
Tocmai am vorbit cu Hogan. Am fixat meciul pentru luna septembrie.
Am stabilit totul, cu excepţia plăţii.
Trebuie să te părăsesc, Frankie.
Cum?
Willie, mai ai doar două meciuri până la titlu.
Nu despre asta e vorba. Chiar tu ai spus, am o singură şansă.
Dacă câştig, trebuie să câştig cât de mult pot.
Îmi trebuie un antrenor bun care îmi poate obţine meciuri.
Şi trebuie să fac asta înainte de meci.
Tipul m-ar accepta doar dacă mă antrenez cu el pentru titlu.
Deci eu îţi obţin meciul de titlu, iar el te antrenează pentru el?
Numai aşa a acceptat.
Îmi pare rău, Frankie. Ştiu cât ai aşteptat titlul.
Aş fi vrut să-l poţi câştiga cu mine.
Mickey Mack e om de afaceri. Nu te poate învăţa nimic.
M-ai învăţat tot ce trebuie să ştiu.
Sunt unele lucruri pe care oamenii nu vor să le audă.
Şi îl provoc pe Cobra, din Motor City, pe Thomas Asasinul Hearns,
să se bată cu mine pentru titlul de campion la categoria semimijlocie.
Danger, port palmierele astea cu un motiv.
Exersez jocul de picioare, dle Scrap.
Danger, dă o lovitură sau pleacă din sală.
Danger, cât te gândeşti tu, mă întorc.
O să mă gândesc la cum am să lovesc, dle Scrap.
Nimeni n-a putut să-i spună lui Dange că Hearn s-a retras acum mulţi ani.
Am auzit despre Willie.
E groaznic, omule.
Dar n-ar fi atât de rău dacă n-ai fi tu atât de bătrân.
Cel puţin eu văd cu amândoi ochii.
Dar asta nu ţi-a folosit la nimic, nu?
Ei bine, eu am sala. La vârsta mea nu mai trebuie să antrenez boxeri.
Ţi-a spus Willie de ce?
Din cauza lui Mickey. El are cunoştinţe.
Nu, nu despre cunoştinţe e vorba. E vorba că tu nu crezi în el.
Eu l-am găsit. L-am antrenat 8 ani.
Asta dovedeşte că am crezut în el.
Ai fi putut să-i fixezi un meci, acum 2 ani. La naiba, şi el ştia asta.
Mă mir că te-a păstrat ca antrenor atâta timp.
Să ajungi acolo şi să obţii centura sunt două lucruri diferite.
Ce era să fac? Să-l las să se bată cu profesionişti şi să nu-l protejez?
Tu încercai să-l protejezi de victorie.
Da.
Acum înţeleg.
Dar tu, Scrap? Antrenorul tău ce-a făcut?
Erai un boxer bun, mai bun decât Willie.
Ţi-a găsit un meci pentru titlu,
sau ţi-a obţinut meciuri cu boxeri mai buni
până ţi-ai pierdut ochiul?
Am avut şansa să câştig. Am luptat până la sfârşit.
Îmi aduc aminte.
Şi iartă-mă că n-am vrut ca boxerul meu să-şi petreacă jumătate din viaţă
spălând mizeria altora.
Da, ai dreptate. Tu eşti deştept. Înveţi greaca.
E galeză.
Tocmai ai pierdut şansa de a-ţi trimite boxerul la campionat.
Cum spui asta în galeză?
Boxul nu este ceva natural.
Pentru că totul este pe dos.
Dacă vrei să te mişti spre stânga nu păşeşti spre stânga,
apeşi cu piciorul drept.
Ca să te mişti spre dreapta, îţi foloseşti vârful piciorului stâng.
În loc să fugi de durere, cum ar face orice om normal,
te îndrepţi spre ea.
În box totul este pe dos.
Vrei un cheeseburger?
Mi-ai cumpărat un cheesesburger? N-ai mai făcut asta niciodată.
L-am cumpărat pentru mine şi n-am putut să-l mănânc. Îl vrei?
Cred că pământul se poate învârti în continuare.
Ai văzut meciul?
Da, l-am văzut.
Willie a fost bun.
Doar atâta ai de spus?
A câştigat, nu? A fost bun.
Văd că te-ai autoeducat. Ai învăţat să fii mai deschis. Bravo.
Tu te-ai uitat?
Da, am HBO.
Cum poţi să-ţi permiţi HBO?
De când îţi spun să-ţi economiseşti banii?
De la meciul cu Louis Taifun Johnson din Stadium Club în Tupelo.
Chiar aşa?
Managerul a fugit şi ne-a lăsat să facem autostopul până acasă,
nu-ţi aduci aminte?
Ţin minte că, la jumătatea drumului, îmi era frică să nu fiu linşat.
Ţin minte că m-ai lăsat acolo în timp ce mă uşuram în spatele benzinăriei.
Am oprit o maşină. Tipul a plecat înainte să apuc eu să închid uşa.
Ar fi trebuit să mă întorc trei km.
Ţi-ai ascultat conştiinţa.
Ce naiba e asta?
Este ziua ei.
Nu respiri cum trebuie. De aceea gâfâi.
Deci este ziua ta?
Câţi ani împlineşti?
32, dle Dunn.
Sărbătoresc că am mai petrecut un an spălând vase şi servind prin cafenele
ceea ce fac de la 13 ani.
Şi după cum ai spus tu, voi împlini 37 până să pot lovi cum trebuie.
Şi, după ce m-am antrenat degeaba la sacul ăsta timp de o lună,
s-ar putea să fie adevărat ce spui.
E la fel de adevărat că fratele meu e la închisoare,
sora mea ia ajutor social pretinzând că unul din copiii ei mai trăieşte,
tatăl meu a murit, iar mama cântăreşte 150 kg.
Dacă aş avea capul pe umeri, m-aş întoarce acasă
mi-aş găsi o rulotă folosită, aş cumpăra un cuptor şi nişte prăjituri.
Problema e că singurul lucru care îmi place e boxul.
Dacă sunt prea bătrână pentru asta, atunci nu mai am nimic.
Îţi convine răspunsul meu?
Ăsta e sacul tău?
L-am pus înapoi pe al tău. Aş vrea să pot spune că l-am uzat.
Stai. Stai.
Lasă-mă să-ţi arăt câte ceva, apoi o să-ţi găsim un antrenor.
Nu, îmi pare rău.
Eşti în situaţia de a negocia?
Da, pentru că dacă mă antrenezi am să devin campioană.
Am văzut cum te uitai la mine.
Da, dar din milă.
Nu spune asta! N-o spune dacă nu e adevărat.
Vreau un antrenor.
Nu vreau milă şi nici favoruri.
Dacă nu sunteţi interesat, eu mai am de sărbătorit.
Opreşte-te, opreşte-te.
La naiba, opreşte-te!
Ce naiba faci?
Bine.
Dacă accept să te antrenez...
N-o să regreţi niciodată.
Ascultă. Dacă accept să te antrenez...
Promit că o să muncesc foarte mult!
Doamne, e deja o mare greşeală.
Ascult, şefu'.
Dacă te antrenez, nu comentezi, nu pui la îndoială ce spun.
Nu întrebi "De ce?". Nu spui nimic, poate numai "Da, Frankie".
- Şi am să încerc să uit că eşti fată. - Asta este tot ce îţi cer.
Şi să nu mi te plângi dacă te răneşti.
- În regulă? - Ne-am înţeles.
Nu, nu chiar.
O să te învăţ cum să boxezi,
apoi o să-ţi găsim un impresar, iar eu o să ies din peisaj.
Nu-mi place să te contrazic, dar...
Numai aşa te voi antrena.
Te voi învăţa tot ce trebuie să ştii şi vei câştiga un milion de dolari.
Dacă-ţi spargi dinţii, nu-mi pasă. Nu vreau să aud nimic.
Aşa va fi. Numai aşa accept.
În regulă.
Am observat un lucru la sală: nu-ţi mişti picioarele.
Tu stai pe loc. Trebuie să-ţi mişti picioarele.
E unul dintre cele mai bune lucruri pe care o să ţi le arăt.
Deci uite ce ai de făcut.
Hai, îndoaie-ţi genunchii puţin.
Ia o poziţie atletică, de parcă ai vrea să loveşti pe cineva.
Cum să-mi mişc picioarele, şefu'?
Loveşte sacul.
- Stop. - Cu ce-am greşit?
Ai făcut două greşeli.
Una e că ai pus o întrebare şi a doua că ai pus o altă întrebare.
Iată ce vreau eu să faci.
Nu e important să loveşti dur, ci să loveşti bine.
Deci uită-te la mine.
Poţi să numeri cu mine dacă vrei. La unu lovesc direct în sac.
Poţi să-mi mai arăţi o dată?
- Spune unu, te rog. - Unu.
Unu.
Bine. Spune unu. E foarte bine.
Apoi mă mut pe piciorul drept. Greutatea se lasă pe piciorul drept.
Apoi lovesc cu dosul mâinii, ca şi cum aş sparge nişte gheaţă.
Apoi mă las pe piciorul stâng,
şi lovesc cu mâna dreaptă
şi aplic iar faza cu spărgătorul de gheaţă
şi revin pe piciorul drept, şi lovesc cu dreapta, stânga.
Nu te uita la nimic altceva, numai la picioarele mele.
Fă aşa. Exersează.
Le arăţi cum să stea în picioare.
Ca să faci din ei luptători, trebuie să-i înveţi bazele.
Odihneşte-te când eşti moartă. Vino.
Nu poţi să le spui să uite tot ce ştiu,
trebuie să le faci oasele să uite.
Să-i oboseşti până te ascultă doar pe tine, doar vocea ta.
Când fac doar ce spui tu, nimic altceva.
Mişcă-ţi picioarele, să te văd.
Le arăţi cum să-şi menţină echilibrul
cum să-l facă pe adversar să şi-l piardă.
Cum să-şi ia avânt cu degetul mare
şi cum să îndoaie genunchii când lovesc scurt.
Cum să lupţi dând înapoi,
ca adversarul să nu vrea să vină după tine.
Şi trebuie să le mai arăţi o dată. Încă o dată şi încă o data.
Până ajung să creadă că s-au născut aşa.
Bine, pentru azi e de ajuns. E foarte bine.
Crezi că sunt gata să lupt, şefu'?
Vino.
Nu respiri.
Nu vreau să te contrazic.
De fiecare dată când eşti presată, îţi ţii respiraţia.
Nu mai face aşa.
Bine. Dar în afară de asta, mă descurc bine, nu?
Vreau să spun, pentru o fată.
Nu antrenez fete.
Crezi că s-ar putea să fiu gata pentru luptă?
O să căutăm un impresar şi o să aflăm, nu?
Aş vrea, dar sunt prea ocupată.
- Ai familie, şefu'? - Ce?
Petreci mult timp cu mine. Nu ştiam dacă ai.
Nu.
Adică, am o fiică. Katy.
Asta înseamnă familie.
Nu suntem prea apropiaţi.
Ce greutate are?
Ce?
Problemele în familia mea provin din cauza kilogramelor.
Nu e foarte mare.
Avea un corp atletic, dar nu ştiu dacă mai e aşa.
Deci ce crezi?
Sunt pregătită?
Vino un minut, vrei?
Frankie? Să mergem în spate un minut.
Pot să te văd un minut?
Sally e un impresar foarte bun. Are doi băieţi în Golden Glove.
Cauţi o fată, Sally?
Da, una pricepută.
Vezi, e tocmai bine.
Mi-a plăcut să lucrez cu tine, fetiţo.
- Ce vrei? - Nimic.
Te-am văzut antrenându-te. Ai un croşeu bun de stânga.
Mulţumesc.
Vrei să încercăm, să vedem cum ne potrivim?
Da, sigur.
Bine, eu cred că eşti pregătită.
Despărţiţi-vă!
Cu ce greşesc? De fiecare dată când vreau s-o lovesc, loveşte şi ea.
Te descurci grozav. O oboseşti, continuă să o loveşti.
Nu mă descurc grozav. Pierd.
O oboseşti.
Frumoasă noapte, nu?
Iisuse Christoase!
E fata lui Lonnie Washington.
O luptătoare foarte bună. Numai victorii, nicio înfrângere.
Ţine stânga sus.
Lonnie are mulţi luptători buni.
Îl are pe Joe Adagio, campion de categorie uşoară.
Braţul stâng, la naiba!
N-aş fi ales-o pe ea pentru primul meci, dar Sally e un impresar bun.
Probabil se gândeşte că o poate învinge.
Christoase! Stânga! Ţine stânga sus.
Crezi că te aude de aici?
Desigur, dacă Maggie pierde, n-o să însemne nimic pentru Sally.
S-ar putea chiar să-l ajute.
Dacă fata lui Lonnie câştigă,
ar putea să-l lase pe boxerul lui Sally să se bată cu Joe Adagio.
Sally încearcă să obţină un meci cu Adagio?
Ce ştiu eu? Am venit doar pentru că-mi place boxul.
Doamne sfinte!
Bine, pauză!
Vino aici.
Ţii mâna dreaptă prea jos. N-o mai coborî.
Frankie, pot să vorbesc cu luptătoarea mea?
Grozavă treabă! Aşa îţi sfătuieşti şi boxerul de categorie uşoară?
Dunn, ce naiba faci?
Vorbesc. Tu ce faci?
- E luptătoarea ta? - E a mea.
Nu ne potrivim prea bine, Sally.
Bine. Antreneaz-o tu. Oricum nu e bună de nimic.
Îmi spune cineva ce se întâmplă?
Am întârziat. Sally m-a suplinit.
E luptătoarea ta?
Da, e luptătoarea mea.
Atunci, ai zece secunde!
Îmi ţin dreapta sus, apoi lovesc şi îmi cade.
- Bine, las-o să cadă. - Aşa ar fi mai uşor.
Crede că te cunoaşte. Când îţi laşi mâna să cadă, vine spre tine.
Aşa că, aşteapt-o. Ea numai la asta se gândeşte.
Când ridică mâna dreaptă spre tine... M-auzi?
Te ascult.
Dă-te la o parte şi dă-i un croşeu de noapte bună.
Îl am chiar aici.
Luptă sau câştigă ea.
Du-te şi bate-o!
Trupul ştie ceea ce luptătorii nu ştiu: să se apere.
Nu poţi răsuci gâtul peste o anumită limită.
Răsuceşte-l mai mult şi corpul spune:
"De aici mă ocup eu, pentru că e clar că tu nu ştii ce faci".
Ai văzut cum a făcut?
Şi Sugar Ray făcea aşa. Fata are ceva din el.
"Întinde-te, odihneşte-te şi vorbim când îţi revii."
Se cheamă mecanismul knockout.
Nu te lăsa luată de val. Ai fost bună.
Mulţumesc, şefu'.
Ai uitat regula. Care este?
Să ţin stânga sus?
Să te protejezi mereu.
Care e regula?
- Să mă protejez mereu. - Foarte bine.
M-ai dat altui impresar. Asta a însemnat să mă protejezi?
Nu.
E-n regulă.
- Voi exersa loviturile de stânga. - Bea-ţi apa.
În afară de asta cum m-am descurcat?
Bine. Te-ai descurcat foarte bine.
Mă mai părăseşti?
Niciodată.
Acolo unde lucrezi au plăcintă de casă, cu lămâie?
Sigur.
Nu cu umplutură de conservă.
O conservă cam atâta de mare. Scrie "de casă" pe etichetă.
Vreau să-ţi iei liber în weekend.
E abia joi.
Ai de gând să mă contrazici?
Ştiu că n-am voie, şefu'.
Bine.
Toţi boxerii sunt încăpăţânaţi într-un fel sau altul.
O părticică din ei crede că ştie mai bine ca tine.
Ai un minut pentru concepţia imaculată?
Adevărul este: chiar dacă greşesc,
chiar dacă acel lucru îi va duce la eşec,
dacă îi faci să-şi piardă încrederea, atunci nici nu mai sunt luptători.
Credeam că am spus că ne vedem luni.
Aşa ai spus, şefu'.
Asta a fost aseară.
Ai spus să nu te contrazic.
A naibii femeie, nu face ce îi spun eu.
- Vrei sfatul meu? - Ce e?
Unde-ţi sunt pantofii?
Îmi aerisesc picioarele.
Ai găuri mari în ciorapi.
Nu sunt chiar aşa de mari.
Nu ţi-am dat bani pentru unii noi?
Ăştia sunt ciorapii cu care dorm.
Picioarelor mele le place să se aerisească noaptea.
Cum se face că îi porţi şi ziua?
Pentru că şosetele de zi au prea multe găuri.
Bine. Dacă îţi mai dau nişte bani, îţi cumperi şosete noi?
Te rog.
Aş fi tentat, dar nu pot să-ţi promit nimic.
S-ar putea să-i dau pe cursele de cai.
Lui Maggie nu i-a luat mult să-şi intre în mână.
Mi-am pus la punct respiraţia.
Nu respiri, pentru că le dobori din prima rundă.
- Am crezut că aşa trebuie să fac. - Trebuie să devii bună.
Nu poţi s-o faci dacă continui să le dobori din prima rundă.
Cum îţi mai găsesc adversare?
Nimeni nu vrea să-şi facă de râs boxerul.
De ce mai boxez în meciuri de runde, şefu'?
Nu te ţin plămânii 6 runde.
Ba mă ţin dacă le dobor în prima rundă.
Frankie a mai pus-o o dată să boxeze într-un meci de 4 runde,
numai ca să-i demonstreze cine e şeful.
Îmi pare rău, şefu'.
Maggie nu avea niciun dubiu.
Primul meci de 6 runde n-a fost chiar aşa de uşor.
Treci în colţul tău.
Trei, patru, cinci, şase, şapte,
opt, nouă, zece! S-a terminat!
Maggie nu a doborât-o decât la sfârşitul primei runde.
După asta, niciun impresar n-a mai vrut
să-şi lase boxerul să se lupte cu Maggie.
Frankie a trebuit să pună în joc banii lui pentru a găsi adversara potrivită.
A îndulcit câştigul plătind impresarii pe ascuns.
Asta a mers un timp.
Apoi Frankie a făcut ceva ce nu i-a plăcut.
A riscat.
A mutat-o la o categorie mai grea.
Putea fi o greşeală.
Pauză! Daţi-vă înapoi! Pauză!
Sunt bine.
Lasă-ne două secunde, te rog. Două secunde.
Ţi-a spart nasul.
- La naiba! Pansează-l. - Nu pot.
Poţi.
Nu pot. Trebuie să anunţ.
Am văzut ce poţi face. Repară-l!
Pot să îl pun la loc, dar nu pot opri sângerarea.
Doctorul de ring va întrerupe meciul.
Te rog, Frankie. Dacă opreşti hemoragia, o bat.
Strânge din dinţi.
Inhalează.
- Ce? - Inhalează.
Inspiră.
- E bine, nu? - Da, e bine.
Ai 20 de secunde până se transformă într-un gheizer
şi împroaşcă primul rând.
20 de secunde, asta-i tot.
Acum dă-i drumul.
Treci în colţul tău.
...şase, şapte, opt,
nouă, zece!
Mo Cuishle.
Ce citeşti?
Ce zice?
Vrea să ştie ce citeşti.
Yeats. Ţine capul plecat pe spate.
De ce nu-i spui ceva despre Yeats? Spune-i cât e de interesant.
Când naiba o tratează?
Sunt bine, Frankie.
- Ce ai învăţat în seara asta? - Să mă protejez mereu.
- Care e regula? - Trebuie să mă protejez mereu.
- Margaret Fitzgerald? - Aici.
Te aştept aici.
Cum te simţi?
- Eu? - Da, tu.
Nu eu sunt cel rănit.
Nasul spart nu doare aşa rău.
De ce îmi spui asta?
Fără motiv.
Dar unele răni sunt prea adânci sau prea aproape de os.
Şi indiferent cât ai încerca, nu poţi opri hemoragia.
- I-ai scris fiicei tale? - În fiecare săptămână.
Nu am idee de ce vii la biserică.
După cel de-al 12-lea knockout Frankie a primit câteva oferte bune.
Prima a fost să boxeze cu Billie Ursoaica Albastră Osterman
pentru titlul Asociaţiei Mondiale de Box la categoria semimijlocie.
Billie fusese prostituată în Berlinul Răsăritean.
Avea reputaţia unui boxer fără scrupule.
Nu îi păsa deloc că aşa ceva ar putea omorî pe cineva.
Iar mulţimea o iubea.
Frankie a refuzat fără să-i spună lui Maggie.
A urmat oferta de a lupta cu campioana britanică,
fata din Jamaica înfrântă de Billie.
Nu mă interesează.
A refuzat-o şi pe asta.
Sunt o mulţime de bani, şefu'.
Da. Faci o mulţime de bani. De ce mai lucrezi aici?
E un meci pentru titlu, nu?
Eşti englezoaică? E un titlu pe care tu nu-l poţi câştiga.
Ea nu are nimic de pierdut. Tu nu ai nimic de câştigat.
Ar putea să fie un meci bun.
Da. Tocmai te-am clasat în categoria semimijlocie.
Eşti prea bună să te baţi cu pretendentele,
preferi o campioană de doi bani?
N-am observat că mă bat cu pretendente.
Poţi găsi oricând un alt impresar.
De fapt, dacă ai fi învăţat cum să-ţi protejezi faţa,
nu aş fi fost nevoit să refuz banii.
Am avut atâtea meciuri că e un miracol că n-am fost doborâtă până acum.
Nu te mai poţi antrena aici în seara asta.
Am făcut o rezervare.
Poate faci un duş.
Poftim.
Poftim şi dvs.
Ce e asta?
Nu e greu de ghicit ce îţi doreşti de ziua ta.
Hai, suflă!
Mulţumesc.
33 de ani nu e aşa mult.
Eu mai boxam încă la 39 de ani.
Am boxat 23 ani.
Ce mai faci, Scrap?
Mulţumesc, bine, Mickey.
Bine.
- Ce beţi? - O cafea.
Voi doi nu vă vorbiţi?
Abia îl cunosc.
L-am întâlnit pe Frankie imediat ce-am împlinit 37 de ani.
Lucra ca doctor pentru diverşi boxeri.
Mă oblojea când credeam că nu se mai poate face nimic.
E bine să-l ai în colţul tău.
Da, aşa este.
A fost cu mine la ultimul meci, în San Berdu.
Impresarul meu se îmbăta pe undeva
şi am fost numai eu şi Frankie.
Luam bătaie foarte rău.
Fiecare are o limită în box.
Nimeni nu-ţi spune care e limita.
A mea a fost la al 109-lea meci.
Nu am vrut să admit asta.
Mi s-a deschis o rană.
Sângele mi se revărsa în ochi.
Ar fi trebuit să oprească meciul, dar, ce naiba,
eram un negru în San Berdu, m-am dus acolo pentru a lupta.
L-am pus pe Frankie să mă îngrijească rundă după rundă.
Ar fi vrut să oprească meciul,
dar nu era impresarul meu, nu putea face asta.
Rundă după rundă
se certa cu mine.
Îmi venea să râd pentru că era mai îngrijorat decât mine.
Am rezistat 15 runde.
Am pierdut din decizia arbitrilor.
În dimineaţa următoare mi-am pierdut ochiul.
În 23 de ani el nu a vorbit despre asta.
Nici nu trebuie. Se vede pe faţa lui când se uită la mine.
Într-un fel Frankie crede că ar fi trebuit să oprească meciul,
că ar fi trebuit să-mi salveze ochiul.
Îşi doreşte să nu fi existat cel de-al 109-lea meci.
Eu am vrut să boxez şi în al 110-lea.
În orice caz, dacă vrei să câştigi titlul,
poate nu e el impresarul potrivit.
I-ai spus dlui Mack că o să fim aici în seara asta?
Mănâncă-ţi prăjitura.
Asta e regula. Să te protejezi mereu.
Oamenii nu-şi urmează niciodată propriile sfaturi.
Dacă avea să-l părăsească pe Frankie, mai bine s-o facă acum.
Dle Mickey Mack? Sunt Maggie Fitzgerald.
Am auzit că sunteţi un bun impresar, faceţi treabă bună cu Big Willie.
Dar cred că ar trebui să ştiţi că n-am să renunţ la dl Dunn,
aşa că nu mai căutaţi pretexte ca să mă întâlniţi.
Îmi pare rău că v-am întrerupt de la cină.
Întotdeauna i-a plăcut să-şi doboare adversarul din prima rundă.
Scrisorile se întorceau mereu cu aceeaşi inscripţie:
"Se returnează expeditorului".
Îţi fac o cafea.
- Ce faci cu banii? - Îi economisesc.
Bravo.
Când ai economisit destul, cumpără-ţi o casă.
- Cu bani gheaţă, fără ipotecă. - Îmi trebuie ceva timp pentru asta.
Înseamnă într-adevăr un efort, dar trebuie să ai un loc al tău.
Dacă cheltui în stânga şi-n dreapta cu ce o să te alegi?
Înţelegi?
Dacă mai aştepţi mult, n-ai să te alegi cu nimic.
Bine. Aşa am să fac când voi avea banii.
Am făcut multe greşeli în viaţă, încerc să te împiedic să faci la fel.
Ştiu, şefu'.
- N-am să trăiesc o veşnicie. - Ce e asta?
O casetă cu englezoaica cu care o să te baţi.
Dacă ai de gând să câştigi titlul, sunt câteva mişcări...
Dă-te jos. Ştii câţi ani am?
Mulţumesc, şefu'.
Cu plăcere, dragă. Acum lasă-mă s-o pun în aparat.
Care aparat?
Nu ai televizor?
Nu.
- Ai două minute, iubito. - Mulţumesc.
A spus că mă iubeşte.
Probabil nu e primul care spune asta.
Primul după tata.
Dacă câştig, crezi că îmi cere mâna?
Tu câştigă, că ţi-o cer eu.
Am un cadou pentru tine.
Cred că ţi-au dat-o pe a altcuiva.
Nu. Asta este.
Ce înseamnă asta?
Nu ştiu. E în galeză.
E frumoasă.
Aşa m-am gândit şi eu.
Cu fir de mătase naturală.
Din Statele Unite, pretendenta,
Maggie Fitzgerald!
Mo Cuishle. Ai văzut ce scrie pe halat?
Mo Cuishle!
Nu a fost atracţia principală.
A boxat în meciul premergător
celui pentru titlu la categoria semimijlocie.
Dar întreabă pe cineva care a fost acolo,
nu ţi-ar putea spune cine a mai boxat în seara aia.
Începeţi!
E bună.
Nu pot să mă apropii ca să o lovesc.
- Ştii de ce nu poţi? - De ce?
Pentru că e mai bună decât tine.
E mai tânără, mai puternică şi are mai multă experienţă.
Ce ai de gând să faci?
Du-te.
Patru, cinci, şase,
şapte, opt, nouă, zece!
Aş putea să întreb pe cineva.
Bine.
Când afli, îmi spui.
Orice însemna, numele s-a lipit de ea.
Maggie a boxat în Edinburg şi la Paris, Bruxelles şi Amsterdam.
Întotdeauna strigau "Mo Cuishle".
Sunt irlandezi peste tot, sau cel puţin oameni care ar vrea să fie.
Când s-au întors în Statele Unite,
Maggie devenise celebră.
După asta au primit altă ofertă pentru un meci de titlu.
Cum împărţim?
- 60% - 40%. - Bine.
Noi luăm 60%, iar tu iei 40%, pentru că Maggie e vedeta.
Micuţa aia?
Chiar crezi că greşesc, nu?
Crezi că lumea vrea să vadă
cum o nemţoaică plină de vânătăi o bate pe micuţa cum-o-cheamă?
Găseşte pe cineva care spune asta şi acceptăm 40%.
Ne oferă 40% - 60%, dar o să accepte şi juma-juma.
Cum se simte fata aia?
A făcut o comoţie şi are un timpan spart.
O să se facă bine?
Şi dacă nu?
Să-i trimit ceva?
Ai putea să-i trimiţi cecul tău. Sunt sigur că l-ar accepta.
Şefu'?
Căsuţa despre care am vorbit...
Am cumpărat-o.
E bine, eşti fată isteaţă.
Pentru mama.
E la un kilometru şi jumătate de casa ei.
Fără ipotecă, aşa cum mi-ai spus.
Eşti o fiică bună.
Încă nu a aflat despre asta.
Speram să mai rămânem o zi, să mergem până acolo.
Ştiu că ar vrea să te cunoască.
Da, putem.
Doamne! Mamă, vino afară.
A venit Mary M.
- Asta e vechea casă a lui Johnson. - Nu mai este.
E a ta, mamă! Pentru tine, Mardell şi copiii!
- Ai cumpărat-o pentru mine? - Da, e a ta şi e plătită.
Draga mea!
Nu avem frigider, nici aragaz.
O să aveţi până vă mutaţi.
- Cât a costat? - Nu-ţi face griji pentru asta.
- Nu trebuia s-o faci. - Aveai nevoie de o casă.
N-ar fi trebuit să faci asta fără să mă întrebi.
O să afle agenţia şi o să-mi anuleze ajutorul social.
Nu mamă, n-o s-o facă.
Ba da. Tu eşti bine, lucrezi, dar eu nu pot trăi fără ajutorul social.
Mamă, îţi trimit eu bani.
Dar medicamentele mele? O să-mi anuleze asigurarea medicală.
Cum o să-mi mai iau medicamentele?
Am să-ţi trimit mai mulţi bani.
Sper că nu vrei ca J.D. să se mute cu noi. Va fi eliberat curând.
De ce nu mi-ai dat banii? De ce a trebuit să cumperi o casă?
Nu a trebuit, mamă.
Dar e a ta. Dacă vrei banii, vinde-o.
Nu...
Ştiu că nu ai vrut să faci rău, dar nu te-ai gândit.
Aşa e, mamă.
O să încerc să păstrez casa, dar mă îngrijorează cheltuielile.
Am să-ţi mai trimit bani.
Bărbatul ăla te bate?
E din cauza meciului.
Boxez, mamă.
Găseşte-ţi un bărbat, Mary M.
Trăieşte o viaţă normală.
Lumea ştie ce faci şi râde de tine.
Mă doare să-ţi spun asta, dar oamenii râd de tine.
Bună.
Ai avut vreodată un câine?
Nu. Am avut odată un boxer de categorie mijlocie în Barstow.
Tata avea un ciobănesc german, Axel.
Axel avea picioarele din spate paralizate,
se târa din cameră în cameră pe picioarele din faţă.
Eu şi Mardell îl priveam şi râdeam
cum se târa prin bucătărie.
Tata era deja atât de bolnav, că abia se putea ţine pe picioare.
Dar într-o dimineaţă s-a trezit şi l-a pus pe Axel în camionetă
şi au plecat la pădure cântând şi urlând.
Doar seara, când s-a întors singur,
am văzut lopata din maşină.
Mi-e dor să-i văd împreună.
Nu am pe nimeni. Doar pe tine, Frankie.
Ei bine, mă ai pe mine.
Adică cel puţin până îţi găsim un impresar bun.
Putem să oprim aici?
Da.
Aici au cea mai bună plăcintă cu lămâie.
Fără umplutură de conservă.
Acum pot să mor şi să ajung în Paradis.
Obişnuiam să vin aici cu tata.
Mă întreb dacă locul ăsta e de vânzare. Am ceva economii.
E bine, mulţumesc.
La ce naiba se uită Danger?
La altă sticlă cu apă.
Vrei să mergi la Vegas cu noi?
Să te văd cum suferi în faţa automatelor de doi bani?
Inima mea nu mai poate suporta.
Are meci de titlu cu Ursoaica Albastră.
E vorba de un milion de dolari. Se împarte juma-juma.
E bine. E foarte bine.
Mi-ar prinde bine un secund. M-am gândit să te întreb pe tine.
De ce aş vrea să fac asta?
Pentru că eşti un moş chior şi prost care n-a ajuns niciodată până acolo.
M-am gândit că ai vrea să simţi cum e să fii în ring la un meci de titlu.
Scuză-mă că îmi pare rău pentru tine.
Nu, găseşte pe cineva la Vegas.
Pe cineva cu mâini tinere.
Sper că nu ai de gând să plângi. Am deja o fată.
Nu, dacă plec de aici numai o zi,
îţi dai seama ce aş găsi când m-aş întoarce?
Ar fi ca acum.
Du-te naibii.
Să-i spui lui Magie să nu se întoarcă fără centură.
O să-i spun.
Dle Scrap.
Am o întrebare, dar mă simt prost să te întreb.
Nu există întrebări proaste, Danger.
Cum ai băgat gheaţa în sticlă prin găurica asta?
M-am tot gândit. Nu-mi dau seama.
Hai să-ţi arăt, Danger.
- Aţi putea? - Cred că da.
Şi m-am mai gândit dacă nu cumva aş fi pregătit pentru un meci.
Te-ai gândit, zici?
Am luat biletele. Eşti gata?
Zburăm?
Ai prefera să mergi cu maşina?
Mă întrebi pe mine?
Preferi să zbori sau să mergi cu maşina?
În sfârşit pot să decid şi eu ceva?
Asta am spus.
Bine.
Plecăm cu avionul şi ne întoarcem cu maşina.
E aiurea. Cum facem asta?
Ai spus că pot să decid eu.
Pe ei, Danger.
Bătrâne, se revarsă toaleta.
Flippy, vino puţin.
Iisuse!
Tâmpitul!
- Hai, Danger! - Hai! Apără-te!
Aş putea să stau la Mirage, să beau mai tai
şi să mă uit la femei dezbrăcate.
Hai, Danger, ridică mâinile şi boxează.
Ripostează, hai!
Aşa, Danger, aşa.
Flip! Ce faci? Dă-i drumul!
Te-am prins. Hai.
E în regulă.
N-avem nevoie de antrenor.
- Cum m-am descurcat, dle Scrap? - Te-ai descurcat bine, Danger.
Eşti eroul meu. Eşti grozav.
Hai, Flip. N-am terminat cu tine. Nici nu te-ai bătut bine.
Oricine poate să piardă un meci, fiule.
După ce îţi revii o să ajungi campionul lumii.
Ba nu, dle Scrap.
Ar fi trebuit să ştiu.
Să mergem, nu avem nevoie de albul ăsta.
- Lasă-mă să te ajut. - Nu. Pot şi singur.
Doar dezlipiţi-mi scotchul.
Nu-ţi da mănuşile jos. Încă nici nu le-ai folosit.
Pot să le împrumut, Danger?
Credeam că te cheamă Danger (Pericol)!
Hai.
Înţeleg. Acum trebuie să boxez şi cu un retardat şi cu un bătrân.
Sunaţi la ESPN, aşa ceva nu se poate inventa.
110!
Găseşte-ţi o slujbă, nenorocitule!
Câştigă-l pe ăsta şi îţi spun ce înseamnă.
Ţi-am făcut rost de nişte cimpoieri.
Vreau să-i dai la ţâţe până se învineţesc şi cad.
Doamnelor şi domnilor, acesta e meciul principal al serii.
În colţul roşu, pretendenta la titlu, Maggie Fitzgerald...
În colţul albastru campioana AMB la grupa semimijlocie,
Billie Ursoaica Albastră.
Doamne Dumnezeule!
Fitzgerald o împinge pe Ursoaică în jurul ringului, atacă în forţă.
Pretendenta atacă, face o combinaţie cap-corp.
Şi un croşeu de dreapta o ameţeşte pe campioană!
Despărţiţi-vă!
Înapoi!
Mai fă o dată aşa şi o să te coste un punct, mă auzi?
Du-te să lupţi.
Nenorocito.
Destul. Îţi iau un punct.
Un punct scăzut din colţul albastru.
Arbitrule, deschide ochii!
Doamnelor şi domnilor, s-a încheiat prima repriză a meciului de campionat
Eşti grozavă.
Dacă mai faci porcării din astea, eşti descalificată.
- O să fie în regulă. - Nici nu mă îndoiesc, şefu'.
Ai grijă de tine. Fereşte-te de tipa asta.
Du-te.
Treci în colţul neutru! Colţul neutru!
- Patru, cinci, şase... - Rămâi culcată, scârbă.
Şapte, opt, nouă...
Despărţiţi-vă! Terminaţi!
Fitzgerald o loveşte pe Ursoaica Albastră, campioana est germană...
Da, scumpo, ai nimerit-o!
Mă ocup eu.
Mi se înceţoşează privirea, şefu'.
Câţi ochi îţi trebuie ca să termini?
Îmi ajunge unul.
Ce fac cu Ursoaica?
Ştii figura cu pasul într-o parte şi croşeul în ficat?
Am tot făcut-o. Tipa e din oţel.
Nu-i da la ficat de data asta, loveşte-o în fundul ei osos.
Exact în nervul sciatic. Loveşte-o puternic.
- Loveşte-o încontinuu. Mă auzi? - Şi ce fac cu arbitrul?
Ţine-te între arbitru şi Ursoaică şi totul o să fie în ordine.
Asta eşti tu. Continuă aşa.
Chemaţi doctorul!
Hai. Respiră.
Aşa. Respiră.
Bine. Uită-te la mine. Concentrează-te asupra mea.
Respiră. Bine.
Aşa.
Cum te simţi, iubito?
Îţi laşi barbă, şefu'?
Da, m-am gândit că o să am mai multă trecere la femei.
Nu pot să spun că e aşa.
Te doare tare?
Nu mă doare deloc.
Asta e bine.
Unde e Frankie?
E afară, vorbeşte cu doctorii.
Probabil le spune cum să-şi facă treaba.
Îi spun că sunt o C1 şi C2 completă.
Am coloana vertebrală atât de ruptă, că n-o să mă vindece niciodată.
O să rămân înţepenită aşa pentru tot restul vieţii.
I-am rugat să-i spună. Nu ştiu cum o să primească vestea.
Ai văzut meciul?
Sigur că da.
O terminai, Maggie.
N-ar fi trebuit să-mi cobor mâinile.
N-ar fi trebuit să mă întorc.
Să mă protejez mereu... De câte ori mi-a spus asta?
Da.
Îi place să se repete.
Îi spui că îmi pare tare rău?
Nu.
Nu fac aşa ceva, Maggie.
Îngrozitor.
Deci care e planul?
Ştiu că ai unul, aşa că ai putea să-mi spui care e.
E vina ta.
Da, e vina ta că zace întinsă în halul ăla.
Te-ai ţinut de capul meu până am antrenat-o.
Ştiam că n-ar trebui s-o fac. Doar e fată.
Totul îmi spunea să n-o fac. În afară de tine.
O să te scot de aici. Doctorii ăştia habar n-au.
Altfel de ce ar trăi aici, în deşert?
Cât de curând poţi fi mutată,
o să găsim un loc unde chiar au studiat medicina.
Tu odihneşte-te.
Mă ocup eu.
Frankie a sunat la toate spitalele din America,
căutând pe cineva care să-i spună că o poate vindeca.
Era să reuşească de două ori, până au examinat-o
şi au spus că nu se poate face nimic.
Au trecut două luni până să fie destul de stabilă pentru a fi mutată.
Sunt asistente care să facă asta.
Da, sunt nişte amatoare.
A făcut ulceraţii pentru că nu-şi putea schimba poziţia
Mulţumesc.
Au făcut călătoria de şase ore cu ambulanţa.
Am venit cu avionul, ne întoarcem cu maşina.
Centrul de reabilitare găsit de Frankie era un loc frumos.
Au îngrijit-o bine pe Maggie. Nu s-ar fi plâns nici dacă n-ar fi fost aşa.
Zilnic trebuiau ore ca să fie pregătită pentru scaunul cu rotile.
Nu putea respira singură. Aparatele respiratoare funcţionau încontinuu.
Oxigenul era pompat în ea 24 de ore din 24.
Mama lui Maggie a sunat să spună că veneau cu toţii s-o viziteze.
A aşteptat la fereastră în fiecare zi din următoarele două săptămâni.
Frankie a dat în sfârşit de urma lor,
a aflat că se cazaseră la hotel cu zile în urmă.
Le-a tot lăsat mesaje la care nu a primit răspuns.
Nu trebuie să stai aici toată ziua.
Îmi place aici. Nu mă deranjează.
De fapt, dacă n-ai fi tu aici, eu tot aş veni să-mi citesc cărţile.
Mama o să vină în curând să-ţi mai uşureze povara.
Nu e o povară.
Poftim.
Citeşte asta.
Bine, bine, ajunge.
E îngrozitor.
Oricum, o să îţi traduc ce spuneai.
Zice:
Mă voi scula şi voi porni acum la drum spre Innisfree.
Şi o cabană îmi voi clădi acolo, din lut şi din nuiele.
Şi voi avea parte de pace, căci pacea picură încet.
Picură din vălurile dimineţii acolo unde cântă greierii.
Nu-i rău, nu?
O să-ţi construieşti o cabană, şefu'
- Eu? - Da.
Ştii tu, când te laşi de toate astea.
Adică de box?
Nu. N-o să mă las niciodată.
Cred că-mi place prea mult duhoarea.
Te văd acolo foarte uşor, cu cărţile tale şi cu plăcinta de lămâie.
Dar ţie? Ţi-ar plăcea să trăieşti într-o cabană?
Aş putea învăţa să fac plăcinte.
Atunci poate o să încep să caut una.
Sunt Frankie Dunn. Ne-am cunoscut în Missouri.
Unde e fetiţa mea?
Nu credeţi că ar trebui să vă schimbaţi mai întâi?
Nu ştie că i-aţi vizitat pe Woody şi pe Mickey.
Avem treabă cu sora mea. Spune-ne unde e.
Tu trebuie să fii J.D., iar tu eşti tipul cu treaba?
Mai sunt trenuleţe cu care n-aţi fost.
Întoarceţi-vă, îi spun că n-aţi putut veni.
Am venit până aici ca să îmi îngrijesc copilul
iar tu insinuezi că nu sunt o mamă bună?
Mary M nu poate merge nicăieri. Dacă puteam, o ducem la Disneyland.
- Margaret Fitzgerald? - Pe aici.
- Haide, mamă. - Să mergem.
M-am văzut respirând! Trupul îmi urca şi cobora.
M-am gândit: "Mie de ce nu mi-a spus nimeni?"
Trebuie să te speli pe păr. E cam gras.
- E doar o chestie legală. - Ce este?
Cum vă descurcaţi?
Îmi pare rău, scumpo, n-avem prea mult timp.
Dl Johnson ne ia mulţi bani ca să fie aici, să se asigure că totul e legal.
Lăsaţi-l aici şi o să i-l citesc mai târziu.
Bătrâne, faci parte din familia noastră?
Nu te amesteca.
Citeşte-mi-l, mamă.
E doar ceva legal care să-ţi protejeze banii.
Mamă, nu trebuie să-ţi faci griji.
Comisia de Box plăteşte toate astea. Totul.
Şi dacă n-o fac, Mary M?
Dl Johnson spune că pot să-mi ia casa.
Dacă îi cedezi bunurile mamei tale, nimeni nu se va putea atinge de ele.
Nici pentru doctori, nici pentru cheltuielile de înmormântare.
Pentru nimic.
Mai bine lăsaţi-l aici şi i-l citesc mai târziu...
Dle Dunn, cu tot respectul, asta nu vă priveşte.
În regulă. O să fiu pe hol.
Ai fost o fiică bună, Mary M.
Semnează hârtia. O să aibă grijă de familia ta,
aşa cum ar fi vrut tatăl tău s-o faci.
Cum o să semnezi?
- Poţi să ţii stiloul? - Trebuie să îl ţină cu dinţii, mamă.
Trebuie să i-l pui în gură.
Poftim, scumpo.
Ai văzut meciul, mamă?
Scumpo, ştii ce părere am despre asta.
- M-am descurcat destul de bine. - Ai pierdut, Mary M.
Nu e vina ta, din câte am auzit, dar ai pierdut.
Nu vrei să pierzi şi ce ţi-a mai rămas.
Poftim.
Ce s-a întâmplat cu voi?
Ce vrea să însemne asta?
Mamă, ia-i pe Mardell şi pe J.D. şi du-te acasă.
Înainte să-i spun avocatului că ţi-era aşa de frică să pierzi ajutorul social,
că n-ai semnat actele pentru casă cum trebuia s-o faci.
Aşa că dacă vreau,
pot s-o vând de deasupra capetelor voastre de ţărănoi leneşi.
Şi dacă vă mai întoarceţi, chiar aşa o să fac.
Poate cineva ar trebui să numere până la 10.
Nu miroase a bine, nu-i aşa, doctore?
S-ar putea să trebuiască să-l tăiem, Maggie.
Mi-au tăiat piciorul, şefu'.
O să fie în ordine. Mă auzi?
Întotdeauna îţi aud vocea, şefu'.
Ai nevoie de ceva?
Vreau să ştiu ce înseamnă Mo Cuishle.
N-ai câştigat. Nu sunt nevoit să-ţi spun.
Eşti cel mai rău om pe care-l ştiu. Nu e de mirare că nu te iubeşte nimeni.
Îmi aminteşti de tatăl meu.
Trebuie să fi fost un bărbat foarte inteligent şi arătos.
Doar n-o să mă pui iar să citesc Yeats, nu?
Nu.
Mă uitam prin catalogul ăsta de la colegiu.
M-am gândit să-ţi iau un scaun cu rotile,
poate unul din acelea pe care să-l manevrezi printr-un pai.
M-am gândit că poate vrei să te întorci la şcoală.
Trebuie să-ţi cer o favoare, şefu'.
Sigur.
Orice vrei.
Îţi aminteşti ce a făcut tata pentru Axel?
Nici să nu te gândeşti la aşa ceva.
Nu pot să trăiesc aşa, Frankie.
Nu după câte am făcut. Am văzut lumea.
Oamenii mi-au scandat numele.
Nu numele meu, un afurisit de nume pe care mi l-ai dat tu,
dar strigau pentru mine.
Am apărut în reviste.
Crezi că am visat vreodată că o se întâmple aşa ceva?
Când m-am născut aveam 1 kg.
Tata obişnuia să spună că m-am luptat să vin pe lume.
Şi probabil că o să mă lupt s-o părăsesc.
Asta e tot ce vreau să fac, Frankie.
Doar că nu vreau să mă lupt cu tine ca s-o fac.
Am obţinut ce-mi trebuia.
Am obţinut totul.
Nu-i lăsa să-mi ia totul.
Nu mă lăsa să zac aici până nu-i mai pot auzi pe oameni scandând.
Nu pot.
Te rog.
Te rog, nu-mi cere asta.
Ţi-o cer.
Nu pot.
În mijlocul nopţii Maggie găsise soluţia.
Îşi muşcase limba.
Încetează. Încetează.
Uită-te la mine.
Era să piardă tot sângele până i-au pus copcile.
Şi-a revenit şi şi le-a smuls până să ajungă Frankie acolo.
Au cusut-o din nou, i-au acoperit limba ca să nu şi-o muşte.
Nu poţi s-o faci, ştii asta.
Ştiu, părinte.
Nu ştii ce înceată e, ce greu a fost s-o antrenez.
Alţi luptători făceau exact ce le spuneai.
Ea întreba "de ce aşa" şi oricum făcea cum voia.
Cum a ajuns să lupte pentru titlu.
N-a fost pentru că m-a ascultat pe mine.
Dar acum vrea să moară, iar eu vreau s-o ţin lângă mine.
Şi jur, părinte.
E un păcat să fac asta.
Ţinând-o în viaţă, o ucid.
Înţelegi ce vreau să spun? Cum rezolv asta?
N-o faci. Te dai la o parte, Frankie. O laşi în voia Domnului.
Nu cere ajutorul lui Dumnezeu. Îl cere pe al meu.
Frankie, te-am văzut la slujbă aproape în fiecare zi timp de 23 ani.
Singurii care vin la biserică aşa mult sunt cei care nu-şi pot ierta ceva.
Orice păcate ai fi comis...
Nu se compară cu asta.
Uită de Dumnezeu... Sau de Paradis şi de Infern.
Dacă faci asta, o să te pierzi...
...undeva atât de adânc...
...încât n-o să te mai regăseşti niciodată.
Îi administrăm sedative ca să nu mai încerce aşa ceva.
Am fost s-o văd pe Maggie azi dimineaţă.
Tu ai fost altundeva.
Da.
Ai o luptă de care nu ştiu eu?
N-a fost vina ta.
N-ar fi trebuit să spun asta.
Ba bine că nu.
Ţi-am găsit o luptătoare,
iar tu ai făcut-o să devină cât de bună putea.
Am ucis-o.
Nu spune asta.
Maggie a intrat pe uşa aia cu nimic în afară de curaj,
fără vreo şansă să ajungă ce trebuia.
Un an şi jumătate mai târziu lupta pentru titlul de campioană a lumii.
Tu ai făcut asta.
În fiecare zi mor oameni, Frankie,
măturând podele, spălând vase.
Ştii care e ultimul lor gând? "Nu mi-am împlinit visul."
Datorită ţie Maggie şi l-a împlinit.
Dacă ar fi să moară azi, ştii care ar fi ultimul ei gând?
"Cred că m-am descurcat destul de bine."
Eu m-aş putea odihni în pace ştiind asta.
Da.
Mă duc să-mi iau o cafea.
E în ordine?
O să-ţi deconectez aparatul de respiraţie artificială,
apoi o să adormi.
Apoi o să-ţi fac o injecţie...
...şi o să rămâi adormită.
Mo Cuishle înseamnă "iubita mea, sângele meu".
I-a făcut o singură injecţie.
Era destulă adrenalină cât s-o omoare de mai multe ori.
N-a vrut ca ea să mai treacă prin asta.
Apoi a ieşit.
Nu cred că îi mai rămăsese ceva.
M-am întors la sală.
Am aşteptat, gândindu-mă că o să apară mai devreme sau mai târziu.
Şi atunci a intrat pe uşă o fantomă.
M-am gândit la ce aţi spus, dle Scrap.
La ce, Danger?
Oricine poate pierde o luptă.
Aşa e.
Pune-ţi mănuşile. Ai pierdut multe antrenamente.
Da, dle Scrap. Sigur că da.
Frankie nu s-a întors niciodată.
Frankie n-a lăsat niciun bilet şi nimeni nu ştia unde e.
Speram că a plecat să te caute
ca să te mai roage o dată să-l ierţi.
Dar poate nu-i mai rămăsese nimic în suflet.
Sper doar că a găsit un loc unde să-şi găsească pacea.
Un loc printre cedri şi stejari.
Undeva între nicăieri şi adio.
Dar probabil sunt speranţe deşarte.
Oriunde ar fi,
m-am gândit că ar trebui să ştii ce fel de om a fost tatăl tău.
SubRip by Driv3r www.titrări.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/h355 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari