Un băiețel de opt ani din Manhattan... a fost adus mort azi la spital...
Mimic - Cauză și efect
Centrul pentru Cercetări Epidemice.
Avem de-a face cu o epidemie ?
Oricare ar fi modul de transmisie, e sigur că nu este apă.
Nu credem că este transmisă nici prin aer.
Unu, doi, trei, patru...
Sindromul Strickler a fost diagnosticat prima dată acum doi ani.
Nu stăm mai bine acum.
Vreau ca să vedeți asta, Dr. Tyler.
La fel este în fiecare spital din țară.
Cei norocoși vor trăi o viață susținută de aparate.
Cei mai mulți dintre copii nu vor rezista.
Avem nevoie de ajutorul dumneavoastră.
Sindromul Strickler a pătruns în New York...
precum un hoț în mijlocul nopții, amenințând viață și sănătatea...
unei întregi generații de copii, chiar sub ochii noștri.
Dr. Peter Mann, directorul Centrului Epidemiologic...
Ucigașul este viclean. Și letal.
Nici un tratament sau vreun vaccin n-a fost găsit.
La Centrul Epidemiologic încercăm să controlăm boala...
înainte ca ea să se răspândească. dincolo de insula Manhattan.
Așa că ne-am întors la gazda bolii, gândacul obișnuit de bucătărie.
Sau asta a făcut ea.
Dr. Susan Tyler este motivul din pricina căruia nu...
s-a mai înregistrat nici o îmbolnăvire în ultimele 6 luni.
Dr. Susan Tyler.
Dr. Susan Tyler, profesor epidemiolog...
la universitatea statului New York.
Mulțumesc, Peter.
Nu mai este nevoie să vă amintesc cât de rezistent este...
gândacul de bucătărie.
De când s-a descoperit că e imun la substanțele chimice,
a trebuit să găsim o altă modalitate de combatere a lor.
Cu ajutorul laboratoarelor genetice din întreaga țară,
am recombinat DNA-ul furnicilor și altor gândaci și am creat o nouă specie de gândaci,
o specie care s-a dovedit a fi aliatul nostru cu șase picioare...
în lupta contra populației de gândaci.
L-am numit "respirația Iudei".
Imediat ce intră în contact cu substanța secretată de Iuda...
gândacii sunt infectați cu o enzimă...
- Care le cauzează moartea.
- Haide Susan !
- Ratezi ce este mai important. - Nu mai contează cât de mult mănâncă,
toți până la ultimul membru al cuibului...
va muri de foame în câteva ore.
Sper că cineva să fi înregistrat totul.
Acest anunț s-a lăsat așteptat de mult timp,
- doamnelor și domnilor. - Haide acasă.
Sindromul Strickler este în sfârșit sub control.
Cam atât a fost cu epidemia asta. Hei, Susan. Păpușă ?
- Alte întrebări ?
- Dr. Mann, ce înseamnă pentru dumneavoastră această victorie ?
Asta înseamnă că mă voi concentra spre alte proiecte...
Cele 15 minute s-au scurs.
Și personal, este faptul că așa mi-am cunoscut soția.
Ce esta asta ? Un fel de vinovăție catolică ?
Nici nu știm ce impact va avea ceea ce am realizat noi.
Rezultatul este că...
foarte mulți copii vor mișuna în jurul nostru datorită ție.
O grămadă.
- Hei ! - Poate că suntem norocoși.
Poate că vom avea și noi câțiva, odată.
Câțiva ?
Bine. Să nu ne grăbim.
Nu voi insista prea mult. A fost un an foarte dificil.
A fost un an minunat.
Oxford. Șapte jumătate.
Negru. Tălpi de piele.
Mișto, mișto pantofi...
Mișto...
Poți să-l ridici puțin din stânga ? E lăsat într-o parte. Nu crezi?
Soț, sosire, ora 6:00.
- Îmi pare rău, am întârziat. - Toți au înnebunit azi ?
Am găsit T.B. terminat în tot orașul...
și primarul mi-a spus în față cum îl sperie o altă convenție.
E Bruce.
Am să-l sun mai târziu.
Deci, o cină plăcută?
- Foarte plăcută. - Alege.
- Ce-i asta ? - Hai, alege.
Dragă, de unde ai scos asta ?
Un copil într-o sticlă.
Este al nostru.
Dr. Chadwick spune că dacă iei două vei...
- Știi de unde sunt astea ? - Desigur.
Provin din urina unor călugărițe din Italia la menopauză.
Deci ? Monahii îmbuteliază vinul lor, și...
Nu e natural, Peter.
Ce crezi despre asta ?
Pentru următoarele șase luni...
voi umbla numai cu gheață în lenjerie.
și asta nu e natural.
Chiar trebuie să plec.
Pe curând.
Păstrează-te pentru mine, domnule.
CDC.
Hei, șefu, bine ai venit pe tărâmul bolii.
- Bag-o în pantaloni. - Bine, bine.
Ești convins că este febra galbenă ?
- Ce, nu mai ai încredere în ce ai afirmat ? - Ascultă, eu...
Bine, polițiștii ăștia doi au observat chestia și mizeria de aici.
Și au aruncat o geană pe fereastra aia.
Haide. Aruncă și tu o geană.
Mișto, nu ?
Nu i-am putut lăsa să plece până când nu aveam aprobarea ta, așa că...
Acest rahat de capelă aici e o fațadă pentru Triade.
Gloată din China.
Șarpele a adus oameni din UNAD. Muncă de sclav.
Cât timp au operat ?
Nu știu. Cinci, șase ani. Prea mult.
Ai mâncat ?
Ai grijă la ce privești acolo jos, da ?
Din nefericire, sunt trei duzini de oameni acolo.
O toaletă, fără hârtie.
Am colectat probe și este îngrijorător din moment ce nu este transmisă prin aer.
- Îl avem și pe preotul ăsta, Harry Ping. - Preot ?
Predicator dacă poți să-ți imaginezi. El superviza chestia asta.
Ei bine, nici urmă de el.
Ce spui, șefule ?
Bagă-l în carantină. Bagă-l în carantină pe polițistul care l-a gasit.
Carantină pentru oricine atinge orice.
Emigranții te vor iubi..
Spune-le să trimită flori pe adresa obișnuită.
E rezolvat.
Rahat pe tavan ?
- Închipuie-ți asta. - Așa este, Josh.
Metroul ?
știi ceva ? Eu... De asta îmi iubesc eu meseria.
Călătoresc mult, văd lumea...
și întâlnesc culturi exotice.
Este... Este bacterian, dar, ce naiba. Corect ?
Vei fi bine. Vom avea grijă de tine.
Nu vorbește engleza.
Te rog spune-i.
Omule, delirează.
- Ce spune ? - Nu știu.
Tot spune despre ceva ca un înger întunecat.
Spune că va veni s-o ia.
Chinezii, omule. Au venit cu niște chestii puțin cam sălbatice.
- Mulțumesc frumos Miguel. - Blochează toate ieșirile.
Dacă există legătura spre metrou, nu vreau ca, chestia să se răspândească.
Totul este în carantină.
Dar la mijlocul celei de-a treia întâlniri, mi-a povestit despre lenjeria lui.
Ce pervers.
Orașul este plin de perverși.
Unii din fanii tăi.
Tu ești tipa cu gândacii, nu ?
Vrem să facem o înțelegere.
Când îi apuci, fă-o de partea de sus a aripii,
pentru că este partea cea mai rezistentă a ei.
Vezi, așa nu poți s-o rupi.
Acum să vedem ce mai aveți aici. Uită-te.
- Ce avem aici ? - Cozi de rândunică ?
- Excelent. - Cum de îți plac gândacii așa mult ?
Imaginează-ți doar că ești unul dintre ei.
Ce, să mănânc mobilă și resturi ? E cam nasol.
Nu, nu, nu. Acum îi judeci prea ușor.
Ei construiau castele în timp ce dinozaurii erau niște șopârle insignifiante.
Să zicem că ești asta. El este ceea ce este numit soldat.
Pentru el lupta nu se poate termina,
indiferent de cât de rănit ar fi.
El luptă până la capăt.
Dar majoritatea insectelor nu omoară...
până când nu le este încălcat teritoriul.
Își surprind adversarii aici,
și își târăsc victimele de aici până aici,
în ceea ce este considerată a fi cămară.
Îl mănâncă de viu ?
Da. Nu se prea dau în lături de la chestii de genul ăsta.
Aici este cuibul. Este inima coloniei.
Centrul universului.
- De ce ? - Dacă se va întâmpla ceva aici,
întreaga colonie va pieri.
M-aș ridică și aș funda una nouă.
Nu ai putea să faci asta.
Îl vezi pe individul ăla mare ? Cel de lângă regină ?
Așteaptă. Uită-te aici.
El este regele. și dintre toți masculii din colonie el este singurul fertil.
Bună afacere a făcut.
Da.
Este o schemă simplă dar care le ajută să supraviețuiască.
Perfect reglată și foarte frumoasă.
Orice pentru decojirea bananei, cucoană.
Deci vrei sau nu să cumperi fluturii ?
Știi ceva ?
Ați făcut treabă bună. Ce ziceți de 5 dolari ?
Doar atâta dai ?
- Am să-i arăt gândacul cel ciudat. - Costă un dolar doar să-l privești.
Este fantastic. Îl avem de la metrou.
- Mai trebuie să plusezi ceva. - Bine. Ultima ofertă.
Zece dolari pentru tot plus un borcan și niște pensete.
Gata.
Ești nebun ? Asta este cel mai tare. Asta e șansa nostru pentru masă.
Haide. Este aproape mort.
Este al tău.
- Dă-le 10 dolari. - Sunt din Alphabet City.
Ar putea să vândă lucruri și mai dubioase.
Nu. Hârtiile tale. Ajută-mă să închid fereastra.
Susan. Împinge.
- Haide. - Urăsc fereastra asta.
Bine, la trei. Unu, doi, trei.
Cine te crezi... să îmi treci în carantină pe oamenii mei ?
Ascultă-mă, căpitane. Aceștia doi merg acasă,
își sărută nevestele, își sărută copiii
și eu mă trezesc cu o epidemie de toată frumusețea...
Haide, Chuy. Trebuie să ne preparăm mâncarea.
- Cina. - Nu îmi pasă.
Mie da ! Doamne, îi urăsc pe polițiști. Fac cea mai nașpa cafea.
- Sârme...- Nu te holba. Oamenii privesc înapoi dacă te holbezi.
Am avut un succes limitat cu această combinaițe de feromoni...
pentru că au tendința de a se deprecia.
Iar acum, privește acest mascul când adaug sunetul.
Vezi, asta e femela pe care am înregistrat-o în zonă.
Uite-o cum pornește. E ca Donna Summer în domul gândacilor.
E de rău.
Cântec de sirenă.
Dacă punem boxele ăstea în zonele care sunt infestate...
putem colecta masculii, salva culturile...
și echilibra balanța ecosistemului.
Toate fără să punem chimicale dăunătoare în mâncare.
Ce dracu ?
Rahat !
Acești copii... trebuie să-i găsim.
- Nu pot să cred asta. - Ce ?
Îmi pierd o oră pe teren. Am un weekend de rahat.
C-ai adus vorba, ce e cu rahatu' pe care l-am lăsat la analize ?
Am găsit asta în el.
Ce este ?
- Nasturi. - Nasturi ?
Poate au nevoie de ață.
Doamne. Ești doar un copil.
Doamne.
Transferul materialului genetic...
de la termite și gândaci la "respirațiile Iudei" vor permite un schimb rapid de enzime..
... asigurând sterilitate 100% a femelelor Iudei...
... utilizarea genelor sinucigașe...
... duce la o speranță de viață de la 120 la 180 de zile.
Nici prea puțin...
și nici prea mult.
Lustruirea.
Iar și iar.
Cam așa, nu ?
Lasă pielea să o absoarbă.
Faini pantofi.
Dl. pantofi mișto.
Nu este nimeni aici.
Chiar nimic.
Chuy, ascultă-mă.
Aici este Isus pe cruce,
dar aici nu este un loc sfânt.
Poți să mă suni deseară ?
Mulțumesc.
Polițiștii au fost.
Bine.
Au spus...
Poți să-mi faci o favoare și să nu mai lucrezi noaptea o vreme ?
Nu pot face asta. Mă gândeam să mă duc înapoi...
Susan, cineva a pătruns în biroul tău...
Îmi pare rău că ai pierdut specimenul ăla...
- Dar să ne vedem mai întâi de ale noastre. - Nu este doar un specimen.
Am făcut un test pH și sunt doar două specii... care se potrivesc cu ce am găsit.
Una dintre ele este o furnică mâncătoare de frunze în Amazon.
Pe cealaltă am eliberat-o acum 3 ani aici.
Vrei să zici...
Vrei să zici că ce am eliberat noi are durata de viață de 6 luni.
I-am modificat genetic să fie sterili.
Iuda nu trebuia să dureze mai mult de o generație.
- Și ce s-a întâmplat ? - Ce am examinat eu astăzi este o larvă.
Au fost concepuți să dispară. Dar ei se înmulțesc.
I-am lustruit bine.
Chuy, Black Lincoln. Chuy ?
Black Lincoln. Asta este.
Chuy...
te rog să fii atent.
Aici ați găsit gândacul ?
Da dom'le. Dar au schimbat lacătul.
Ești sigur că nu ai văzut așa ceva ?
Nu. Ce este ?
O ouătecă. Un nume pentru ouătoarea gândacilor.
Posibil să fie mai multe și mulți gândaci ciudați înăuntru.
Nici gând. Dacă aș fi văzut așa ceva aș fi vomitat.
Haideți.
- Aici. - Stați așa.
ăștia sunt banii pentru chestia asta.
- Îmi pare rău. - Negocierile s-au sfârșit. Haideți.
Ouătoarele alea arată nașpa.
Credeam că vă place să găsiți chestii d'astea.
Păi, dacă vom găsi chestii d'astea, vom primi ceva, nu ?
Doar la asta te gândești ?
Haide.
Gândacul ăsta. Cum arată ?
Ai auzit ?
- Cât de adânc crezi că este ? - Să vedem.
Să vedem.
- Vezi ceva ? - Nu încă.
Rahat.
Mi-a scăpat.
Nu pot să ajung la ea.
Lasă-mă pe mine. Am mâini mai subțiri.
- Lasă. - Nu. Așteaptă. Aproape am reușit.
ți-am mai spus, este treaba CDC.
și eu vă spun că este treaba MTA.
Bine, vom plăti pentru lacătul pe care l-am stricat.
- Vreau să zic orice putem face... - coană, cu cine vorbesc acum ?
- Cu tine sau cu el ? - Vorbești cu mine, da. Cu mine.
Tot ce vrem să vedem este...
Să vedeți ce ? Este vechiul pod de întreținere.
Insecta pe care o căutam...
Uite. Doamna vrea un gândac...
sau ouăle lui, sau orice vrea, este bine pentru mine.
Dar e plăcut. Parcă este șvaițer acolo.
Tunele aici, tunele dincolo, șine vechi.
Vă fâțâiți pe acolo, vă rupeți gâtu' și este curul meu la bătaie.
Pantofi de lac. Negri. Mărimea 9 West.
Chuy, termină-ți sandwich-ul.
Este bun. De pui.
Mocasini ieftini. Unsprezece.
Doublu E.
Hei.
- Chiar se pricepe. - Da.
Imită orice.
Nu merge la școală ?
Nu are nevoie. Este special.
Ce faci acolo ? Un super erou ?
Dl. pantofi mișto.
știe tot despre pantofi.
- Hei, vorbesc cu tine. - Nu, vorbești cu mine!
Să te întorci doar cu permisiune de sus. - Poate vom mai vorbi atunci.
- Fain. Mergem să mâncăm. - Da, abia aștept.
Orășeni.
Ce s-a întâmplat ?
Napoleon e viu și e bine și lucrează pentru MTA.
Trebuie să ne întoarcem acolo.
Vrea permis ? Va avea unul special.
Ce e aia ?
Este chestia cu ouăle ?
Ajută-mă.
Ce mai pute.
Aud gândacul din el.
Haide. Taie-l. O să ne dea cel puțin 40 de parai.
Ce este ?
Cred că este cineva acolo.
La naiba !
La naiba ! M-a prins !
Ajută-mă ! Doamne, ajută-mă ! Te rog, ajută-mă !
Alex !
Un filozof pe nume Hobbes a scris:
"Viața prin natura ei, este nașpa, brutală și scurtă."
O furnică ar gândi astfel:
Pot s-o mănânc sau mă va înghiți ea pe mine ?
Este o simplitate...
ce guvernează specia insectelor.
Alo ?
- Sunt eu. Am permisiunea. - Da ?
- Asta o să facem mâine la prima oră. - Bine, e super.
Trebuie să închid acum. Te sun eu mai târziu.
-... sau a telefoanelor mobile. - Bine.
Așa cum distinsa mea colegă vă poate relata.
Așadar crezi că micul tău Frankenstein scoate ce-i mai bun din tine ?
Speram să mă poți ajuta.
Trebuie să găsesc niște răspunsuri, Walter.
Dragă Susan,
răspunsuri vrei de la mine sau izbăvirea ?
Tot mai crezi că Iuda este o greșeală ?
Acum trei ani aș fi zis că este de neiertat.
Dar acum cei doi nepoți ai mei sunt în viață datorită ție, probabil.
Ar fi o dovadă de ipocrizie din partea mea, dacă aș sări peste rațiune.
ăsta nu este un răspuns Walter.
Nu este nici o întrebare ușoară.
Cât despre Iuda,
cred că există supraviețuitori.
Evoluția are un mod ciudat de a ține lucrurile în viață.
Dar au murit toți în laborator.
Da, Susan. Dar i-ai lăsat liberi...
Lumea este mult mai mare decât laboratorul tău.
Mișto pantofi.
Stai. Ceva blochează filtrul "D".
Ceva blochează filtrul "D" !
Jules, vino, omule. Grăbește-te.
Șterge-o.
Nu e nici o inregistrare.
Doamne.
Care e problema ?
Cred că a fost un puști.
- Da. - Salut, Peter. Sunt Remy.
- Bună. - Susan este acasă ? Trebuie să vorbesc cu ea.
- Ce mai faci ? - Bine.
Este foarte important.
Da, desigur.
Ce mai faci ?
Ce ai acolo ?
- Unde ? - Acolo, în mâna ta.
- Nimic. - Teste ?
Poate.
- Este sau nu ? - Poate. Nu știu.
- Este Remy. - Bine. Bine. Dă-mi telefonul.
Vino aici. Vino aici.
Dă-mi telefonul.
- Ai făcut testul ? - Da.
Poți aștepta puțin, Remy?
Hei. Care-i baiu' ?
- Au găsit ce ? - La stația de filtrare a apei.
- Ce se întâmplă ? - Bine, o să ajung cam în 20 de minute.
- Bine. - Bine.
- La revedere. - Pa.
De când e treaba ?
Răbdare.
Vom mai încerca.
Din nou.
De fapt, câteodată mai pot și greși.
Bine. Trebuie să plec, da ?
Susan, avem pentru mâine chestia cu metroul.
Da, știu. Ne întâlnim acolo când termin.
Așteaptă.
Când termini ce ?
Cizme, jucării, sticle de bere,
bucăți de carne, prezervative,
chiar și aligatori mici.
La naiba, nici nu poți să-ți închipui câte am văzut.
Da.
Ei le aruncă și noi le pescuim.
Dar chestia asta. Nu știm ce este.
Ne gândeam s-o aruncăm, dar mi-am amintit de Remy.
Jeremy cânta la chitară în trupa mea.
Oricum...
Da. Îmi amintesc că Remy mi-a zis:
"dacă are mai mult de patru picioare nu este mamifer."
Este un homar, nu ?
Tatăl meu m-a văzut în pat,
a luat o oală cu apă rece și fleoșc !
Îți spun eu, este un ceas cu alarmă.
- Cât de mari crezi că sunt gândacii ăștia ? - Haide. Grăbește-te.
De fapt, schimbul meu s-a terminat. Am nevoie de somnul de frumusețe.
Omule, dacă îmi pierd duminica pe aici, atunci și tu o vei face.
Da. Se pare că cineva are nevoie de tine aici pentru mai mult timp.
Haide. Grăbiți-vă. Să găsim chestiile alea.
Avem ceva de mers.
Bine. Aveți grijă pe unde călcați.
Sunt vizuini șapte nivele mai jos.
- Pe bune. - Da.
Șapte nivele mai jos, amice.
Dacă cazi, n-am chef să vin să te adun.
Bine, vă aparțin. Dați-i drumu'.
- Sunt 48 de ore oricum. - Nu pot aștepta atât de mult.
Sunt 48 de ore. Acum ascultă, ai ceva de scris la îndemână ?
- Da, da. Scriu. - Scrie asta.
Uite, ăsta e numărul de pe cutie. Doi - șapte...
O secundă. Doi - șapte. Da doi - șapte...
- Opt - trei. - Opt - trei.
- Bine. Ai notat ? - Ce înseamnă numărul de pe cutie ?
Înseamnă că mai vorbim în 48 de ore, da ?
Dl. pantofi mișto.
Oamenii chiar locuiesc aici ?
Da. Oamenii cârtiță.
Secțiunea asta era foarte populată odată.
Zăpăciți, drogați, tembeli și nebuni.
și dintr-o dată, paf ! Au dispărut toți.
Zvonurile au început să circule. Au fost găsite două cadavre.
Da, au ieșit povești despre un criminal.
Pardesiu subțire, Long John.
Acum aici este tărâmul poveștilor.
Cea mai sălbatică variantă merge mai departe.
ăsta e un zid al tăcerii, omule. Limbaj de vagabond.
Majoritatea, nu știu să scrie sau să citească.
Ei marchează zona cu un semn sau un desen, și e considerată ca și închisă.
Aici, aici. Vezi ? Aceasta.
Asta spune, "Pleacă...
omule cu armă." Asta-s eu.
- Mda ? - Bună, iar sunt eu.
- Susan? - Mda.
- Bună, Susan. - Peter ?
Da. Susan?
- Mă auzi ? - Abia.
Cred că nu am nimic încă.
Bine, am eu. Trebuie să discut imediat cu tine persoanal.
Cât îți ia să revinii la platformă ?
În jur de 30 minute, dacă sar peste obiectivele turistice.
Susan...
Te va întâlni la platformă la doisprezece fără un sfert.
Dragă, ai zis doisprezece fără un sfert ?
Peter ?
Susan, testul a fost pozitiv.
- Testul a fost pozitiv. - Peter ?
Peter, nu te pot auzi ! La naiba.
Testul a fost...
Susan ! Rahat. Susan ?
Nu trebuie să aștepte prea mult.
Bune, doctore. Susan ți-a trimis niște monstre.
Văd...
Asta este. Privește !
Organele sunt... perfect formate.
și funcționale.
Fac supoziții aici, dar, desigur,
nu a ajuns la un specimen funcțional, dar...
Ce crezi ?
Chestia asta... nu este doar un mutant...
Este un soldat super eficient,
un ucigaș formidabil.
Nu s-a putut dezvolta de unul singur.
Este parte a unei colonii.
Pe aici. Pe aici.
Trebuia să stau la birou.
- Cât mai avem de mers ? - Fiți atenți.
Este de mărimea unei palme.
Trage aer în piept.
- Doamne. Miroase a acid. - Nu. A amoniac.
Băieți.
Este ceva ciudat aici.
Ce anume ?
O grămadă.
Isuse.
Doamne !
Omule !
Du-te și întreabă-l.
Ce... Ai mai văzut așa ceva înainte ?
De ce mă întrebi dacă am mai văzut așa ceva ?
Arăt eu de parcă aș mai fi văzut așa ceva ?
La naiba, nu. Nu am mai văzut așa ceva până acum.
Cine naiba s-a urcat acolo sus să agațe chestiile astea ?
Trebuie să aibă un cur de elefant. Cine naiba...
Stația Delancey Street va fi închisă în cinci minute.
Vă rugăm găsiți alte rute pentru drumul dumneavoastră.
- Carlito ? - Da ?
Haide Peter. Grăbește-te.
Ai un ceas ?
Domnule, știți cât este ceasul ?
Tatăl meu a vrut mereu să mă fac dentist.
Eu am zis : "Nici gând.
Nu îmi voi petrece viața uitându-mă în gurile deschise ale oamenilor."
Ce poate fi mai nașpa decât asta ?
Omule, nu am mai fost niciodată atât de jos.
Asta este vechea stație Armory Station.
A fost construită la începutul secolului.
Este închisă de ceva vreme.
- Da, cred că am acoperit totul. - Hei, priviți.
Ați găsit rahatul. Sunt bucuros pentru voi.
Da' să ne cărăm naibii de aici.
Hei, Josh, vreau întreaga echipă aici până la ora 18:00.
Bine.
La naiba !
- Ce dracu ? - Nu, nu !
Uite ce ai făcut !
Ai văzut ce mare era ?
Peter, ești bine ?
Sunt bine, Josh.
Sunt bine. Așa cred.
- Dă-te jos de pe mine. - Da, cred că și el e bine.
Cum o să ieșiți de acolo ?
Nu știu.
Vezi vreo cale ?
- Nu. - La naiba.
Nu se poate ajunge aici sus.
- Trebuie să meargă, omule. - Ai altă soluție ?
Hei, arată asta șefului de stație.
Spune-i că Leonard o să-i rupă curu'
dacă nu aduce pe cineva aici în zece...
Așteaptă puțin. Nu pot să mă descurc singur.
Uite. Te întorci pe drumul pe care ai venit.
O clipă, o clipă.
- Bine. - O iei prima la stânga.
Apoi al patrulea, dreapta ? Apoi dreapta, dreapta, stânga, dreapta ?
Stânga, al patrulea... Peter nu pot să stau aici să vă ajut ?
Aruncă bastoanele alea luminoase aici și du-te, da ?
Să ai grijă. Să te întorci aici.
- Repede ! - Bine, bine. Am înțeles.
Ajutor !
Ajutor, vă rog ajutor !
Ajutor ! Vă rog !
Ajutor !
Vă rog ! Vă rog ! Să mă ajute cineva !
Au fost patru frați.
Rahat.
Este foarte ciudat.
Ar fi trebuit să vedem niște urme.
- Ce anume ? - Urme. De șoareci.
De obicei se găsesc pe aici.
- Sunt mari ? - Foarte mari !
Da, da, am primit o telegramă în dimineața asta...
Spune-i soției mele că am murit...
Arată-i d-lui Moore. A spus, s-ar putea să știi, băiete
trebuie să ari câmpul Roșu.
Acel om alb a spus, plouă și am un drum lung în urmă.
S-ar putea să te las să îngropi acea femeie, Sam, în timpul uneia din acele cine târzii.
I-am spus, "Nu, d-le Moore",
am renunțat la ce îmi doream,
am plâns până am văzut roșu în fața ochilor.
știi că o iubesc pe femeia asta...
și acum a plecat.
Poți să încetezi, te rog ? Termină !
- Hei, cânt când sunt nervos. - Da.
Să pornim luminile.
- Ce ? - Tu ai spus că, cablurile sunt funcționale.
- Omule... - Poate le putem reconecta.
Iar începi.
- Ce ? - Cum o vei face ?
- Ai nevoie de o echipă întreagă pentru asta. - Care este problema ta ?
- Ai nevoie de notițe de fiecare dată când te caci ? - Nu te duce acolo.
Ai face bine să ai grijă la ce zici.
Josh ?
Nu va veni de acolo.
Manny, ce naiba faci acolo ?
Repede.
Doamna are nevoie de ajutor.
Dragă, venim!
Isuse, te rog, grăbește-te.
Te rog. Haide !
Nu ! Vine !
Ce naiba este asta ? Haide. Ajut-o.
Ajut-o ! Ce naiba este asta ?
- Ce naiba... - Haide !
Ai grijă ! Acolo ! Acolo ! Vagonul ! Vagonul !
Închide ușa ! Închide nenorocita de ușă !
Ce naiba a fost aia ?
- Haide. Aici. Aici ! - Un minut !
La naiba ! Tu să aștepți un minut ! Vreau să fiu sigur !
- Nu este mort !
Da, dar va muri în curând. Foarte curând !
- Aici este. - Trage-l afară.
- Asta este ! - Scoate-l afară !
Ai face bine să-mi spui...
Ce naiba se petrece aici.
Omule...
Bine Leonard, bine.
O să fie bine. Va fi bine.
Bine.
Stai calm.
Bine, uite așa.
Totul va fi bine.
Hristoase.
- Josh va reveni în curând. Va aduce ajutoare. - Visezi omule.
Dacă băiatu' tău ar reveni, aș fi fost deja aici.
- L-au prins. Și l-au omorât. - Nu știm asta.
Și tu crezi că nu mai sunt chestii d'astea acolo,
cine a făcut astea pe pereți ?
Ascută Leonard. Dacă continui să țipi așa,
îi vom întâlni și pe ceilalți membri ai familiei.
Manny ? Manny, atenție.
- Este mort. - Nu, nu, nu.
Am golit două încărcătoare în el și tot mai mișca.
O clipă. Ajutați-mă să-l întorc.
Peter, ăștia sunt plămâni.
Despre ce naiba vorbește ?
Biologie. Insectele nu au plămâni.
- De asta mărimea lor este așa mică. - Secrețiile sunt aceleași.
Doamne.
Când am crescut metabolismul Iudei, i-am mărit ciclul respirator.
Vreau să spun, că vorbim despre zeci, sute de mii de generații.
- Vreau să zic, mai multe mutații. - Ascultă, eu...
Eu nu pricep ce naiba se petrece. Cum se poate...
Cum a putut Iuda să evolueze așa ?
Gândește-te la generații, nu la ani.
- A fost nevoie de 40000 de generații de maimuțe să se ajungă la om.
- Și ?
I-am schimbat ADN-ul, Peter. Adică, nu știm ce am făcut.
O clipă ! Doar o clipă !
Dacă așa stau lucrurile, cum de... Cum de au trecut neobservați ?
Cred că i-am văzut.
Câteodată insectele ajung ca și prădătorii lor.
O insectă poate să arate ca un păianjen.
O omidă poate să arate ca un șarpe.
Iuda a ajuns să semene cu prădătorul lui.
Noi.
Nimeni de acolo de sus nu știe despre asta ?
Nimeni n-ar vrea. Până când nu este prea târziu.
Chestiile astea ne pot imita.
Se pot înmulți între noi, înainte de a băga cineva de seamă.
Cum... Cum poți să faci asta ?
Iei ceva și-l faci să semene cu un om.
- Un om care pare a fi om, este... - Manny !
- Este o chestie ! - Manny !
Mi-a furat copilul !
- Manny, vorbești cu ea, da nu dă doi bani pe ce zici.
- Copilul tău a dispărut. - Hei, taci !
- Piciorul meu este sfâșiat ! - Vrei să taci ? Taci naibii !
- Și ei vorbesc despre insecte cu plămâni ! - Taci !
La naiba ! Sunt peste tot !
Manny, vino aici !
Este sângele !
- Mirosul sângelui îi înnebunește ! - La naiba !
Trebuie să ascundem mirosul.
Manny, dă-mi briciul tău. Dă-mi briciul !
Uite. Ia-l. Freacă-l de geam.
- Oriunde este crăpat. - Ce...
- Fă-o ! - Ce ?
Ce naiba... Ce este ?
Glandele olfactive. Insectele le folosesc pentru a se recunoaște.
Aici. Frecați-vă și voi.
Nu vă vor ataca dacă vor crede că sunteți de-ai lor.
Fir-aș !
Merge.
Te superi dacă...
Haide.
Manny, dă-mi bricheta ta.
Uite. Aici suntem noi.
Aceste tunele ne pot duce afară.
- Da. - Dacă am putea...
să punem în mișcare vagonul, s-ar putea să reușim.
Ce...
Ce vrei să spui, s-ar putea ?
Vreau să zic probabil.
Dar chiar dacă am putea,
chestiile astea zac aici de mai bine de jumătate de secol.
- Cum crezi că se va mișca ? - Ascultă-mă. Ascultă.
Este un vagon CR-17 de la Coney Island.
Crede-mă, a fost construit să reziste.
Acum, Manny,
există un comutator dincolo.
- Dacă îl mișcăm, vagonul va porni. - Da, voi încerca.
- Voi încerca. - Așa să faci.
Există un panou cu siguranțe acolo.
Dacă l-aș putea reconecta, întregul sistem va fi alimentat.
Leonard, omule.
- Uită-te la tine. - O voi face.
- Hei, dacă mi-ai vorbi prin el, voi merge eu.
- Tot ce trebuie să faci... - Nu, nu, nu. Eu voi merge.
- Eu voi merge. - De ce ?
știu mai multe despre ce este afară decât tine.
Ai dreptate.
Tu înțelegi creaturile, iar...
Leonard cunoaște metroul, așa...
așa că asta este calea de urmat.
- Orice ar fi, este vorba de Manny și de mine. - De ce ?
Voi doi va trebui să stați în vagon.
Trebuie să reușiți.
Trebuie.
Deci, voi merge.
Vom merge.
Da.
Trebuie să pun asta pe voi.
Ei ne imita. Noi îi imităm.
Peter, Peter. Peter, uite.
Vei găsi două fire...
unul verde și altul albastru.
Bine.
Rahatul ăsta, nu este igienic.
Dă-l jos.
Nu. Lasă-l. Lasă-l.
Nu-l atinge.
Încearcă să nu transpiri.
Îi schimbă compoziția chimică.
Bine.
Bine, Voi încerca să nu transpir.
Susan, este acolo.
Trebuie doar să găsească comutatorul.
Bine.
Verde. Albastru.
Rahat.
Doamne. Doamne.
Rahat. Rahat.
La naiba.
Chuy, eu sunt.
Haide Manny. De ce ți-a luat atât de mult ?
Duc șinele astea la traseele actuale ale metroului...
la Grand Central și Penn Station ?
Da.
Ei bine, le folosesc pentru a migra din oraș.
După asta se pot răspândi oriunde vor.
La naiba.
Fiecare individ pe care l-am văzut era femelă...
deoarece masculii sunt mai deschiși la culoare și nu au nici aripi.
Și dacă respecta modelul de înmulțire,
cuibul are doar un mascul fertil.
Acum, dacă am putea prinde masculul și să-l omorâm,
atunci femelele nu vor mai fi capabile de înmulțire...
și toată generația va muri.
Unde naiba este masculul ?
Chuy, vino aici.
Vino aici.
Prieteni.
Vino aici te rog.
Fir'ar să fie ! Are probleme !
- Are probleme. - Așteaptă. Ascultă.
- Isuse. - Mă duc acolo.
Să stai aici.
Ascultă. Dacă vagonul pornește,
ne întâlnim pe platformă.
Doamne.
Manny.
Da ! Da ! CR-17 de la Coney Island ! Fir'ar să fie !
La naiba ! Fir'ar !
Fir'ar să fie !
Leonard !
Pleacă ! Pleacă ! Sângerez !
- Găsește-ți un drum afară, pe la bufet. - Pleacă !
Peter, sângerez, pleacă !
Nu pot s-o opresc.
- Nu pot să-i opresc. Vor fi aici în curând. - Unde este soția mea ?
- Pleacă. - Unde este Susan ?
- A plecat să-l ia pe Manny.
Nu ne-au văzut încă. Nu te mișca.
Peter, Pleacă !
- La o stație generală veche. - Doamne.
Te rog trimite trenul.
Leonard ?
Vezi, sănătatea îmi slăbește
și nu mai am mult timp.
- Vino, Chuy. - Grăbește-te !
Bine, vino înăuntru. Este bine. Un băiat bun.
Nu, nu este bine. Stop. Oprește-te.
Este bine. Este bine. Va fi bine, Peter.
Haide. Urcă. Du-te înăuntru, Peter. Haide. Chuy, shh ! Oprește-te !
Oprește-te !
Urcă, urcă.
- Peter, ce faci ? - Trebuie să-i opresc aici.
Nu. Peter, nu fă asta !
Peter ! Nu ! Nu !
Isuse ! Nu !
Chuy ! Chuy ! Oprește-te.
Trenul !
Suntem aici ! Ajutor !
Isuse.
Du-te, Chuy. Du-te.
Ieșiți afară ! Repede !
Să ți-o trag !
Atenție !
Chuy...
Chuy ?
Dumnezeule.
Este masculul.
Nu !
Nu-l vei atinge ! Nu ! Întoarce-te !
Întoarce-te !
Haide. Haide.
Poliția și echipele de intervenție își continuă munca...
după exploziile de astă noapte în Lower East Side.
Împingeți ! Cine'i șefu ?
Am periat zona de două ori.
Arde.
Nimeni n-ar putea să trăiască după ce s-a întâmplat acolo.
Dar noi ?
Îmi pare rău Susan.
Chiar îmi pare.
Sârme...
Ghete de munte. Zece.
Maro.
O să avem un copil. O să avem un copil.