MINTI UCIGĂTOARE
Ce-ar fi să conduc eu ?
- Era timpul să apari. - Da,
unor cupluri le place să vorbească.
Şi au văzut ceva ?
Nu le cunosc pe fete, n-au văzut maşina, nimic.
Câţi kilometri mai avem ?
Suntem pe Stone Hollow şi trebuie să verificăm aceste două drumuri
şi să ne întoarcem. Harris vrea să ne întoarcem până la miezul nopţii.
Poate că perimetrul nu e destul de mare.
Poate că ucigaşul e un călător.
Poate că primul cadavru ne-a condus greşit.
E rândul tău.
Vopsea nouă, numere noi. E tipul nostru, e aici.
Rahat.
Înapoi în maşină. Să-l facem să creadă că plecăm.
Trebuie să acţionăm cu tactică.
Toate unităţile, sunt Predator 5 şi am nevoie de întăriri.
Suntem pe strada Stone Hollow. Am găsit maşina suspectului.
Sunt încă vii.
Hai !
FBI !
PRIVAT
Vezi dacă fetele sunt bine.
Sara !
Vorbeşte, Sara.
Predator 5 către bază, terminat.
Avem situaţia sub control. Repet, situaţia e sub control.
Suspectul e mort, la fel şi fetele.
S-au tras trei focuri.
Sara !
Fereşte-te ! Eşti în bătaia focului !
Lasă-te jos !
Doamne !
Credeam că nu o să veniţi niciodată.
Harris, mor de foame !
Deci mâine am o şedinţă a asociaţilor cu directorul,
o analiză a realizărilor din trimestrul patru,
şi un curs de pregătit pentru academie,
dar acum îmi voi pierde toată ziua la înmormântarea voastră.
Agent special Moore, când e situaţia sub control ?
- Pe drumul spre casă. - Aşa e, pe drumul spre casă.
- Domnule... - Taci.
Ţigări pe masă, mai multe la uşă, mărci diferite.
În faţă, două maşini. Masa pusă pentru patru persoane, nu trei.
Toate trebuiau să vă atragă atenţia că ar mai putea exista un suspect.
- Cred că... - Poftim ? Ce-ai spus ?
Ce-ai spus ?
Cred că vă place să vedeţi că am dat greş, domnule.
Mai bine aici, decât în realitate. Ştii că asta chiar s-a întâmplat ?
Suspectul a fost prins în 2 minute, fără să se tragă un singur foc.
Vouă v-a luat 7 minute şi tu ţi-ai ucis partenerul.
Luaţi nişte tort.
Majoritatea crimelor sunt comise de un cunoscut al victimei.
Dacă nu sunt rezolvate în primele 48 de ore, rar mai sunt rezolvate.
Dar nu e aşa cu ucigaşii în serie.
Un avantaj e că,
atâta timp cât suspectul e liber, întotdeauna mai există o şansă.
Cu fiecare crimă nouă, ceasul e adus la zero.
Timpul e de partea voastră.
Modelul pentru acest exerciţiu,
a fost căutarea unei persoane dispărute în Buffalo, în 1982.
Mortul a fost un complice, ucis cu o zi înainte.
Ucigaşul a înscenat o sinucidere, pentru a încerca să scape.
După cum vedeţi, unii dintre voi reacţionează mai bine ca ceilalţi.
De câte ori a fost implicat un psiholog criminalist
într-un caz de răpire sau de crimă, din 1982 ?
Sugerezi că vă pregătesc pentru ceva prin ce nu veţi trece niciodată ?
Succesul apare când înţelegi că cea mai puternică armă a ta,
nu e pistolul, ci creierul.
O mulţime dintre cei din vechea gardă nu cred în metodele mele.
Mulţi dintre ei cred că sunt nebun.
Sunteţi un grup privilegiat.
Toţi sunteţi deştepţi, altfel n-aţi fi aici.
Vreau să fiţi şi mai deştepţi.
Ultimul nostru exerciţiu va fi pe insula Oneiga.
Simularea va fi un test, în primul rând, al muncii în echipă.
Sper că sunteţi pregătiţi.
Atunci, cum am fi putut salva fetele de la hotel ?
Nu puteaţi. Erau moarte, indiferent ce aţi fi făcut.
Nu înţeleg rostul, dacă nu le puteam salva.
Rostul e să vă obişnuiţi cu asta.
Bună seara, tinerii mei prieteni din FBI.
Sunt o blondă ce tocmai am terminat literatura la Universitatea G. Mason.
Observaţi volumul de James Joyce din poşeta mea Kate Spate.
Părinţii mei sunt putred de bogaţi, după ţinuta mea foarte scumpă,
iar "J" de pe brelocul meu, înseamnă că sunt ori Jill ori Jennifer,
acestea fiind numele cu "J" preferate de părinţi prin 1981.
Aş vrea să mă distrez alături de prietenele mele,
dar sunt o femeie matură care caută un bărbat matur.
Şi m-am lăsat de fumat de curând.
De ce spui asta ?
Vezi cum îl fixează pe tipul de lângă ea ?
Nu el o interesează, ci ţigara.
Vorbeşti ca o femeie care ştie. Cât a trecut, Nicole, 3 zile ?
Încântătoarea Nicole şi demonii săi personali.
Mă mir că avem loc cu toţii la masa asta.
- În 5 minute îi aflu telefonul. - Mie mi-ar lua doar 2 minute.
- S-a făcut. - Să iasă banii.
- Pe 20. - 20 e bine.
Bani mulţi.
Bună.
Cred că te cunosc. Te numeşti...
- Jill, nu ? - Jen.
Jen, bineînţeles.
Evident că nu-ţi aminteşti de mine. Mă numesc Bobby. Bobby Whitman.
- Rafe, rândul tău. Profil. - Bine.
Costum negru, blond, Martini.
Sunt genul sofisticat în căutare de femei tinere şi drăguţe.
De preferat blondă, de preferat majoretă cu sânii mari.
Nu se poate, cred că glumeşti.
Ai dreptate cu blonda. Eşti pe val.
Cred că-ţi proiectezi propriile dorinţe.
Nu ştiu. Au fost vreo 2 secunde la un curs, semestrul trecut.
Secţia de literatura de la Universitatea George Mason, nu ?
- Cursul despre Moody ? - Da, Moody. Grozav scriitor.
De fapt, eu nu sunt chiar student.
- Lucrez în finanţe. - Finanţe ?
- A, da, Bobby. - Da.
- Bună, ce faci ? - Bine.
Mai are 15 secunde.
Mulţumesc.
Se pare că noaptea asta nu ţi-a mers bine.
O cunosc. O cheamă Jan. l-am spus să intre în joc.
- Mănânci rahat. - N-ai de unde să ştii.
Ce se întâmplă în capul tău ?
Suntem profesionişti. N-ar trebui să suportăm prostiile lui Harris.
Bine, ce s-a întâmplat ?
N-am să ajung psiholog criminalist.
Eram singur în biroul lui, recomandările erau pe birou
- şi le-am citit. - Mai avem weekend-ul în Oneiga.
Spune că nu mă concentrez. Spune că nu sunt capabil
de angajamentul psihologic necesar pentru înfăptuirea profilurilor.
Ce zici de asta ? Angajament. Adică, uită-te la mine.
- Vince, cred că eşti... - Nici tu nu vei reuşi.
Îmi pare rău, am citit.
Nu te agita prea tare pe insulă.
Avem o adăugire de ultim moment la grupul nostru.
El e detectiv Gabe Jenson.
E de la poliţia din Philadelphia.
- Bună dimineaţă. Ce faceţi ? - E psiholog criminalist.
A reuşit să-l convingă pe procurorul general
că ar putea supraveghea unele exerciţii, să vadă cum vă descurcaţi.
- Am înţeles bine ? - Cam aşa ceva.
- Se alătură echipei ? - Va observa, nu va participa.
Purtaţi-vă frumos cu el, sau fundul meu va fi tăbăcit. Nu te supăra.
Nu mă supăr. E o onoare să vă întâlnesc pe toţi.
Dacă vreţi un exerciţiu de salvare de ostatici
sau de epidemie de variolă, acesta e locul potrivit.
Trupele de elită ale marinei au construit locul acesta,
dar o dată pe an mi-l dau mie pentru un weekend.
Luaţi-vă corzile de rapel şi pregătiţi-vă de coborâre.
Glumeam.
Am ajuns. Oraşul Crimei, SUA.
Unde toţi locuitorii sunt morţi sau urmează să moară.
Ideea, oameni buni, e să omorâţi numai criminalii.
- Nimeni nu-i perfect. - Mă bucur că spuneţi asta, dle.
Arată ca Beirut şi Belfast la un loc.
Domnule, credeam că străinii nu au voie în FBI.
Nu-ţi face griji, pe dinăuntru e 100o/o american. Nu-i aşa, Rafe ?
La fel de american ca pedeapsa capitală.
- Bravo băiete. - Cred că m-am îndrăgostit.
Şi mai e cineva. Vor apărea în curând.
Cine anume ?
I se spune păpuşar.
A omorât doi oameni aici şi urmează să-l omoare pe al treilea.
Mâine dimineaţă veţi găsi scena crimei şi veţi primi dosarele.
Până luni la ora 8:00 AM, vreau profilul complet al suspectului.
Vreau să ştiu cine e, ce face şi ce va face în continuare.
Îi cer agentului special Reston să fie comandantul echipei,
în caz că nu vă opuneţi.
Nu, Harris.
Voi rezolva orice scenariu bolnav şi pervers pe care îl vei inventa.
Aşa sper.
Pentru ce e rezervorul ?
Trupele speciale îl folosesc pentru simularea regiunii arctice.
Pentru asta e azotul lichid.
În general, dacă e ceva militar, nu-l atingeţi.
Grozav. Umor al marinei.
Computerele sunt încărcate cu VICAP, informaţii despre crimele violente
din toată ţara, dar sunt protejate, deci nu aveţi acces la altceva.
Dacă vreţi să faceţi analiza probelor de sânge în Autorad,
să analizaţi fibre, probe de fecale,
aveţi aici tot ce vă trebuie.
Vă odihniţi aici până dimineaţă.
Jos aveţi un frigider plin, dormitoarele şi duşurile.
Nu uitaţi că sunteţi la 60 km distanţă de mal,
aşa că dacă rămâneţi fără hârtie igienică, sunteţi în rahat.
- Deci, care-i sensul ? - Scuză-mă ?
Insula, în mijlocul pustiului, sunt profesionişti cu toţii.
Care-i sensul ?
Sensul e că sunt izolaţi, singuri şi uitaţi.
Aşa te simţi în mintea unui sociopat.
Ai remarcat sentimentul deranjant de aici ?
Succes în efectuarea profilului.
Dă-i drumul.
La ce te uiţi ?
Harris a zis să ne îmbrăcăm pentru o insulă.
Deci, dle detectiv,
ce ai făcut ca să meriţi paradisul acestei insule ?
M-am propus pentru el, la fel ca tine.
Şi totuşi, de ce ?
Ai prins vreun criminal în Philadelphia ? Care-i treaba ?
Nu vrei să auzi faptele mele de arme.
De fapt, vreau.
Adică, acum, ce ştim cu adevărat despre tine ?
Ştim că are resentimente faţă de părinţii lui,
datorită nenumăratelor tatuaje.
Ştim că tocmai a încheiat o relaţie nereuşită.
- Abia s-a uitat la mine sau la Sara. - Poate nu eşti genul meu, Nicole.
Suntem singuri pe insulă. Crede-mă, sunt genul tău.
Mai ştim că e atent la ce spune, deci acele cuvinte încrucişate
semnifică ori cizelarea unui talent, ori corectarea unei deficienţe.
Ce spuneţi nu mă descrie pe mine, ci vă descrie pe voi în ochii mei.
Acum,
aş putea spune că pariurile tale definesc o personalitate dependentă.
Aş putea spune că te culci cu unul dintre tipii din cameră.
Aş putea spune că eşti şeful echipei
pentru că în viaţa ta n-ai avut un şef.
Iar tu,
când situaţia devine dură, cedezi sub presiune.
Partenerii tăi nu se pot baza pe tine.
Locul tău nu e aici.
Dar toate astea sunt aparenţe.
Porcării din primele cursuri de la psihologie.
Nu asta sunteţi voi.
Cine e de acord să-l omorâm în somn ?
Ghinion. Un minut şi 45 de secunde.
La naiba.
Dacă mă împingi, o să te coste insigna.
Am venit să hrănesc raţele.
Văd că şi tu le hrăneşti.
Poate le putem hrăni împreună.
- Să te las singură ? - Nu, e în regulă.
Nu fumez.
Ştiu. E un gest.
Bunăvoinţă, simpatie, ştii tu, chestii obişnuite
când nu ştii ce se petrece.
Nu mă va lăsa să ajung psiholog criminalist.
Crede că nu sunt în stare.
Are dreptate ?
Când eram copil, mi-am pierdut ambii părinţi.
Un accident straniu.
Aveam 10 ani, poc, moartea.
Deci am dus o viaţă dură.
Curse cu maşini, fumat, băutură, mă culcam cu orice fată.
Un stil de viaţă prostesc şi periculos.
Apoi am împlinit 11 ani şi...
Dar ştiu doar atât:
nu îţi înfrunţi demonii şi îi învingi.
Îi înfrunţi, îi înfrunţi, apoi îi mai înfrunţi puţin,
în fiecare zi a vieţii tale.
Eşti deranjată grav, ştii asta ?
- Ştii ce urăsc la tine ? - Ce ?
Mă vrei doar pentru mintea mea.
Ce s-a întâmplat ?
Vreau să ştiu cum a adus-o Harris aici.
Cred că important e de ce a adus-o.
Pis, pis, pis.
Ce fel de simulare e asta ?
E ora 10.
Asta ar trebui să însemne ceva ?
Deci ce e ? Ar trebui să fie un fel de avertisment ?
Dacă îl cunosc bine pe Harris, e un semn.
E 9:30, sâmbătă dimineaţa.
Căutăm scena unei crime necunoscute.
Ne vom despărţi în perechi.
Primul care o găseşte va câştiga dragostea mea şi devotament etern.
Şi o pisică moartă.
Locul ăsta probabil că-ţi aminteşte de casă.
Happytown, USA.
Uite.
Uite, un Bobby copil.
Micul Bobby va creşte mare şi puternic,
şi-şi va face o carieră în copii îngropaţi şi mămici dezmembrate.
Asta va face oraşul Happytown mândru.
Cred că ţi-ai greşit vocaţia.
Nu, amice.
Nu eu.
Cina la familia Harris...
Dă-mi alunele.
Fermecător.
Minunat, un automat de ţigări. Tentaţii peste tot.
Hei, agentule, căutăm împreună sau ce facem ?
Dă-i bătaie, eu sunt în vacanţă.
Vince ! Verifică cealaltă parte a oraşului.
Da, da.
Hei, toată lumea !
Harris, eşti un ticălos pervers.
Stai în spatele meu.
Bine. E timpul să intrăm în acţiune.
Avem victimă ?
Sau avem victime ?
Avem o singură victimă, femeie caucaziană, 25-26 de ani.
Pentru un păpuşar, are o semnătură tare.
Verifică dosarele angajaţilor, chitanţele,
vezi cine a cumpărat de aici, cine a lucrat aici, chestii d-astea.
Dă-mi voie să stabilesc cronologia evenimentelor.
Sara, de ce nu verifici cadavrul ?
- Sara ? - Sigur.
Sunt pete în spatele tejghelei. Fata a fost mutată, cu siguranţă.
Vreo bănuială asupra armei ?
- Stabileşti modul de operare ? - Bineînţeles.
Nu vreau să mă bag în treaba ta, dar pariez că tipul strânge trofee.
- De ce zâmbeşti ? - Dacă ar şti contribuabilii...
Mă duc să văd dacă suspectul mai e încă în clădire.
Scumpule, e doar un simulare.
De unde venim noi, cercetarea locaţiei face parte din procedură.
Trebuia să ni se permită să ne aducem armele.
- Nu pare real, fără armă. - La dracu', cât de real vrei ?
Nu vă mişcaţi ! Nu te mişca, Sara.
Să vedem ce spectacol cu monştri ne-a pregătit Harris.
Nu e distractiv dacă nu e o provocare, nu ?
Mişcă-te !
AZOT LICHID
Picioarele mele !
- Nu, nu-l atinge ! - Ajutor !
Lasă-l ! Nu poţi, Nic. Te va arde.
- Sunt îngheţate ! - Ajutaţi-l !
E o glumă, nu ?
E doar o simulare.
Îmi pare rău, Nic.
- Dar înainte mergeau ? - Nici un semnal, nimic.
Dar dacă a fost un accident ? Dacă...
Cineva l-a ucis pe J.D. Nu înţelegi ?
Cineva de pe insula asta.
Asta nu era acolo noaptea trecută.
Ora 12:00.
- Peste o oră şi jumătate. - E un mesaj.
Dar barca ?
Când am venit, am văzut cheiul şi barca, din elicopter.
Păziţi-vă spatele şi pe ceilalţi. Duceţi-vă la barcă, găsiţi radioul.
Simularea s-a încheiat.
Acum nu e momentul să vă fie frică.
Acum e momentul...
Rahat.
Sara !
- Sara ! - Scoateţi-o din apă !
Ajutaţi-mă să o scot din apă.
Scoateţi-o din apă !
E în regulă. Eşti în siguranţă.
- Mă descurc. - Am prins-o.
Dă-te dracului la o parte ! Mă descurc eu !
Ai ieşit din apă, da ? Ai ieşit.
În regulă. Ai ieşit din apă.
- Eşti teafără. - De ce îi e frică de apă ?
Cred că mi-am pierdut ţigările.
Harris ne-a adus pe această insulă.
- Acum nu putem să plecăm. - Da.
Să vorbim despre Harris.
Harris n-ar face asta.
Spuneţi ce vreţi, dar Harris e un tip de treabă.
L-a văzut cineva urcându-se înapoi în elicopter ?
Spuneţi-mi că l-a văzut cineva.
Poate s-a plictisit de simulare,
îi lipsea gustul crimelor reale.
Îi dau eu gustul realităţii.
Şi-a scos pistolul din fund.
Nu trebuia să aducem arme.
Arma mea merge cu mine.
Dacă vei fi împuşcat vreodată, poate ai să înţelegi.
Nu trebuia să-ţi aduci arma.
O să te bucuri că am adus-o.
Insula are maxim 5 km pătraţi.
Fiţi atenţi la asta.
Cine vrea să jucăm "v-aţi ascunselea" ?
Dacă mai e cineva pe insulă, Harris sau mai rău...
- O să-l găsim. - Ce ziceţi de marina militară ?
Nu se joacă, nu-i aşa ?
Ale naibii pisici !
Pentru numele lui Dumnezeu, taie-mi braţul !
Gata.
Ăsta e Lucas pe care îl cunosc.
Ar vrea să se ridice şi să o ia de la început.
- Te simţi bine ? - Da, ţi-am spus că n-am nimic.
Ştiu, dar...
Atâta timp cât nu mă întrebaţi dacă mă simt bine, mă simt bine.
Atunci pot să te întreb altceva ?
Orice altceva.
Dacă tot vom muri în curând,
zi-mi, ai avut dintotdeauna un fel de sentimente faţă de mine ?
Ăsta e un "nu" ?
Mai sunt 20 de minute până la 12.
Deci la ora 12 va mai fi ucis cineva.
Cineva a lăsat ceasurile astea.
Şi le-a lăsat după ce a plecat Harris.
Unde e criminalul ? Am cercetat toată insula.
Cineva a pus capcana. Cineva a pus o bombă în barcă.
Deci ce spunem ?
Că e un fel de joc ?
Ala, bala, portocala...
cine-i următorul nenorocit care va muri ?
E ora 12.
E ora 12 şi suntem tot aici.
Suntem tot aici şi e ora 12. Şi noi...
Taci, Vince.
Bine, uitaţi.
Ştim că e un criminal pe insulă.
Cineva care ştie ce facem aici. Cineva care ştie unde vom fi.
Asta e doar una dintre probleme.
Nu mai e nimeni pe insulă în afară de noi.
Staţi puţin.
Foarte încet, cu calm.
Hai să ne îndepărtăm mâinile de arme.
- Pe burtă. - Lucas.
Am cercetat camerele şi am găsit asta lângă patului lui.
Sunt hărţi ale insulei, ale clădirii, la tot ce e aici.
Făceai nişte cercetări despre insulă ?
- Pot să vă explic, la dracu'. - Poţi dracului să treci pe burtă !
Asta e o instalaţie militară. Nimeni nu are acces la aşa ceva !
M-aţi înţeles complet greşit.
Da, "dle detectiv" ? Sunt hărţile tale ?
Vreau să-ţi văd mâinile sus.
Sus !
Tu mă crezi ?
- Nimeni nu părăseşte camera ! - De când e camera asta, sigură ?
De când suntem toţi în ea. În genunchi acum !
Acum ! Jos !
Sara,
îţi simţi faţa ? Pentru că eu nu ţi-o simt.
Cafeaua.
E ceva în cafea.
- Nic. - Nu te apropia...
Trebuie să rămâi trează.
Pleci undeva ?
Vino încoace. Stai jos.
- Pot să-ţi explic. - Taci din gură.
- Ascultă, pot să-ţi explic. - Am zis să taci din gură.
Nu ştii ce faci. Nu ştii cine sunt eu.
Ştiu că l-ai ucis pe J.D. Asta ştiu.
- E toată lumea teafără ? - Sara.
Sara.
Hei, Sara.
Tocmai am avut cel mai urât vis.
Hai.
Uite.
Dacă eu sunt criminalul, de ce n-am fugit ?
Zăceţi toţi aici. Cum se face că şi eu ?
Poate e un truc, ca să termini ce-ai început.
Am să vă spun de ce aveam hărţile în geantă.
Nu ! O să ne spui ce ai pus în cafea, asta o să ne spui !
Hei ! Cine a făcut-o ?
Eu am făcut cafeaua ?
- Sherlock Holmes ăla a făcut-o. - Omul spune că eşti un criminal.
Eu cred că poate ai vrea să te aperi.
Nu e.
Nu e pic de sânge.
Cineva i-a scos tot sângele.
- Ora 6. - Două ceasuri.
Două ceasuri înseamnă două victime ?
Avem 20 de minute.
În regulă.
Vreau să ştiu care e următoarea capcană şi vreau să ştiu acum.
Nu-ţi pot spune pentru că nu ştiu !
Ne-ai minţit de când am ajuns aici.
- Nu înseamnă că sunt ucigaşul. - După morţi, înseamnă că eşti.
Cum rămâne cu ideea de singuratic ?
- Cum e cu problema ta cu FBI ? - Nu sunt poliţist, bine ?
Sunt un anchetator de la Departamentul de Justiţie.
Am fost trimis să-l cercetez pe Harris.
Procurorul general a auzit zvonuri despre metodele lui Harris.
Se vorbea că-i împingea prea departe pe recruţi.
- FBI este investigat de FBI. - Nu şi dacă vrei să iasă bine.
L-au retras din acţiune pentru un motiv, nu-i aşa ?
În Departament se vorbea că poate nu e suficient.
M-au trimis să văd cum vă antrenează.
Hărţile erau ca să mă pregătesc. E o misiune !
Asta nu se întâmplă.
Vreţi să mă conectaţi la un detector de minciuni ? Conectaţi-mă !
Şi noi ştim să păcălim un detector de minciuni.
Minte. Uitaţi-vă la ochii lui.
Nu mint. Dar nu-mi place de tine.
Bine, mai ai 15 minute.
Sau ne spui unde e capcana, sau nu vei mai ieşi din camera asta.
- Păzeşte-l cu atenţie. - Bine.
Tu, începe să vorbeşti.
E o secvenţă de 9 cifre care se repetă. 9 permutări.
Ce e, un cod ? Un cifru ? Are o legătură cu timpul.
Ucigaşul e obsedat de timp.
Lasă numerele. Trebuie să găsim capcana.
Numerele sunt un mesaj. Dacă ne spune unde e capcana ?
Vrei să te ocupi de numere ? Bine. Bobby, ajut-o să rezolve numerele.
- Am să cercetez clădirea. - Vin cu tine.
10 minute.
Numere de telefon, numere de la asistenţa socială, coordonate.
- Explică-mi. - 7 minute.
Între noi fie vorba,
nu sunt un om violent.
Dar în viaţă am învăţat asta...
Câteodată, când eşti foarte furios şi frustrat,
din cauza a ceea ce ai păţit, sau unde ai ajuns,
cel mai sănătos e să găseşti o supapă şi să te descarci.
La ora 6, dacă va muri unul dintre noi, tu vei fi supapa mea.
Nu sunt criminalul.
Nu vrei să faci asta.
Va trebui să te împaci cu ceea ce nu ştii.
Cred că aici e totul în regulă.
E obsedat de timp. E ceva legat de timp, sunt sigură.
- 582, 997, 924. Ce e asta ? - Sara, n-are rost.
829, 979, 245. Ce e asta ?
- Sara. - 299, 79...
E un număr ! E un număr nenorocit !
Sunt doar nişte numere nenorocite !
792, 458, 279.
Ştie cineva ? La ce să ne gândim ?
Dar dacă e un raport ?
Când calculezi în timp, o sumă devine un raport ?
Sau o viteză ?
Ce viteză măsori în milioane ?
Atomi ? Electroni ? De unde dracu' să ştiu ?
Lumina.
299.792.458 metri pe secundă.
Asta e valoarea originală a vitezei luminii.
- Şi tu ştii asta ? - E un principiu de bază al fizicii.
- Alături de "rahaturi se întâmplă". - Opreşte-le.
- Luminile, opreşte-le. - Dar dacă asta e capcana ?
Are legătură cu lumina.
Ce e asta ?
- Ce ? - Pe spatele hainei tale.
E şi pe a ta.
Ne-a însemnat.
Litere.
E ca o pudră, a pus-o pe noi când dormeam.
A
O
R
T
Tora, Rota, Roat.
Troa.
Mai întâi erau numere, acum sunt litere.
E ora 6. Tocmai s-a făcut 6.
Cine-i acolo ?
Mă aude cineva ?
Eşti un om mort.
Băieţi ! Aici !
Vince !
Vince, ascultă-mă. Trebuie să oprim curentul.
Să ţi-o trag ! E capcana ta !
Da, sunt aşa deştept că sunt pe cale să mă omor.
E un comutator în magazie. Poţi ajunge până acolo ?
Eu pot, dar trebuie să-mi dai pistolul tău.
- Nu-ţi dau nimic ! - Ai să atârni acolo tot timpul
- sau îmi arunci pistolul ? - Am să te privesc murind !
Mă priveşti murind şi apoi ?
Hai odată ! Te rog !
Aruncă-l !
Nu mă mai pot ţine !
Scările !
Nu mă mai pot ţine !
Hai, Gabe.
Hai !
Vince, ce s-a întâmplat aici ?
Nu intraţi în apă ! Nu intraţi în apă !
Unde e poliţistul ?
Vince !
Stingerea.
- Sunt viu. - Ce se întâmplă ? Vorbeşte-mi.
Sunt viu.
Da !
- Eşti teafăr ? - Sunt viu ! Sunt viu !
Mi-a salvat viaţa, Lucas.
Încă mai crezi că mă cunoşti ?
Încă mai crezi că ştii cine sunt ?
Bine, cum închidem apa ?
Oricine a făcut asta, se pricepe la tehnică.
Telecomenzi, temporizatoare, asta se învaţă în primul an,
la tactici de asediu.
Dar să le pregăteşti aşa repede, chiar trebuie să ştii ce faci.
Senzori de presiune, detonatoare prin radio
toate se găsesc la magazin, dar conectarea lor e dificilă.
Pentru aşa ceva, se fac cursuri specializate de câţiva ani.
Da.
Mulţumesc.
Puteţi să vă duceţi toţi la dracu'.
Bobby !
Uită-te la mine ! Uită-te la mine !
Două ceasuri, două capcane.
Fir-ar al dracului.
Cum rămâne cu mine ?
Acum e rândul meu ?
Aici ! Acum !
Cine vrea ?
Tu ai spus să închidem apa.
Da, mă rog. Orice te face să te simţi mai bine.
Sara ?
Nu cred că vreunul dintre noi ar trebui să rămână singur, acum.
Bine ?
Nic a mai găsit un ceas.
Avem o oră şi jumătate.
Dacă e un mesaj, care e ordinea ?
Ordinea în care murim ?
J.D., Rafe, Bobby.
- Care litere au fost ale lor ? - Asta nu va funcţiona.
Astea erau capcane. Ar fi putut ucide pe oricare dintre noi.
Dar ordinea în care ne-am înscris în FBI ? Cine a fost primul ?
J.D., apoi Bobby.
- Apoi eu. - Şi eu.
Cro-a-ton ?
Cro-ton ?
Crotoan ? Croato ? Croato.
Putem foarte bine să le alegem şi la întâmplare.
Croatoan.
Numele insulei.
Al coloniei.
Ştiţi unde ne aflăm,
în apropierea bancurilor periferice ale Carolinei de Nord ?
E unul dintre primele locuri colonizate de europeni.
În secolul al 16-lea,
o corabie cu colonişti a venit chiar aici.
Trimisă de Anglia pentru a coloniza acest loc.
Şi-au construit oraşul pe insula Roanoke.
Peste 100 de oameni.
După 2 ani a venit o corabie cu provizii,
dar a descoperit că această colonie dispăruse fără urmă.
Nu erau cadavre, hârtii, nici o dovadă, de nici un fel.
Peste 100 de oameni...
au dispărut...
şi singurul lucru ce a rămas...
era un cuvânt, sculptat într-un copac.
Croatoan.
- Ce era Croatoan ? - Unii spun că un lac.
Alţii spun că era un trib indian.
Ideea e că după 500 de ani...
tot nu ştim unde au dispărut acei oameni.
Ăsta e mesajul.
O insulă plină de oameni care au dispărut pentru totdeauna.
- Şi s-a întâmplat aici. - Ucigaşul nu e contra FBI.
E contra dezonoarei.
Mă tulbură faptul că ştii această poveste.
Te-ar fi tulburat mai mult dacă n-aş fi ştiut-o.
În regulă. Ştim metoda, ştim şi mobilul crimelor.
Ceea ce nu ştim,
este ce greşeală a făcut.
Am găsit ceva.
Avem sânge sub unghiile lui Rafe.
S-o fi luptat cu ucigaşul. Vom verifica sângele cu Autorad-ul.
La ce te holbezi ?
La timp.
- Ştie cineva cum funcţionează ? - Ştiu eu.
Poate găsi o potrivire ADN în mai puţin de o oră.
Avem mai puţin de o oră.
Avem nevoie de probe de sânge de la fiecare...
doar dacă cineva n-are ceva de obiectat.
- Doamne, vreau o ţigară. - Şi eu vreau.
Nu eşti un tip care pariază, Lucas ? Pe cine ai paria, acum ?
Nu sunt sigur că mi-aş pune banii pe altcineva.
- Cine a murit, acolo jos ? - Nu ai ştiut că vei fi acolo.
Ce puteai să faci, să nu-l ajuţi pe Vince ?
Acum o să avem încredere în tine ?
Voi avea încredere în tine când vei fi mort.
Dă-mi voie să te luminez.
Dacă ştii că e o bombă în barcă, nu alergi spre ea, primul din linie.
- Eu nu. Dar poate tu o faci. - Ajunge !
Potrivire ADN confirmată. S-a găsit o potrivire.
Armele pe masă. Toată lumea.
Eu nu-ţi dau pistolul meu.
Cred că vorbesc în numele grupului când spun că asta ar fi rău.
Nu merg nicăieri fără pistolul meu.
Îţi voi da roţile mai întâi. Îţi dau căruciorul.
Nu-ţi dau pistolul.
S-a făcut.
Apasă pe butonul ăla. Apasă-l !
Suspect = Sara
- La pământ ! - Nic, aşteaptă.
- Nu sunt eu ! E o greşeală ! - La pământ, fir-ar al dracului !
Am să te omor, Sara ! Vrei să mă omori ?
- Situaţia e sub control. - Asta a zis Harris, nu-i aşa ?
Situaţia e sub control când mergi spre casă.
Lasă arma în jos, agent.
Lucas.
Lucas. Nu sunt eu, Lucas.
Spune-le.
Nu sunt eu.
Nu are sens. De ce ea ?
Pentru că n-ar fi reuşit.
Nu ar fi ajuns psiholog criminalist.
Chiar eu am văzut recomandarea.
Nici tu n-ai fi reuşit, Vince.
Dar nimeni din familia mea n-a fost omorât.
Nici o soră mai mică nu a fost înecată şi violată,
înecată şi violată, o dată...
şi încă o dată, şi încă o dată.
Cine ştie ce s-ar fi întâmplat în mintea mea.
N-ai de unde să ştii.
FBI nu ţi-a salvat sora, Sara.
Şi nu l-au prins pe ucigaş.
Atunci de ce ar fi capabili să te prindă pe tine...
când eşti mai deşteaptă decât oricine altcineva ?
Jur că nu sunt eu.
Nu sunt eu.
Nu ar face-o. Nu Sara.
De-asta a plănuit totul pentru insulă.
Ne voia morţi şi sub apă, ca să suferim.
Ai văzut vreodată fotografiile ?
Al dracului de violente.
Jur pe viaţa mea că nu sunt eu.
Putem sta aici şi să dezbatem...
dar mai sunt 10 minute până la capcană.
- Care e capcana ? Unde e ? - Nu ştiu.
Care e capcana, Sara ?
- Spune-mi tu. - Nu, îmi spui tu mie.
Dar dacă spune adevărul, Nic ? Gândeşte-te la asta.
Asta vrea ucigaşul.
Să ne suspectăm reciproc, să ne luptăm între noi.
- Asta e ce face totul nostim. - Iar eşti în mintea ucigaşului ?
Toţi ne-am pierdut cunoştinţa.
Putea să ia sânge de la oricare dintre noi.
- Tu puteai să iei sângele. - Am să iau sânge de la tine !
Calmează-te !
Nicole.
Nimeni nu va mai fi ucis.
Vrei să o protejezi ?
S-a jucat cu tine de la început, Lucas.
Dacă veniţi după mine, vă împuşc cum vă văd.
Nicole, trebuie să rămânem împreună.
Dacă sunt singură, ştiu în cine să am încredere.
Dacă ieşi afară...
Dacă ieşi pe uşă, nu te mai întorci.
De ce aş face-o ?
Fă-ţi meseria.
Împuşc-o.
Sara, pune-te în locul nostru. Eşti o profesionistă.
Ai un suspect principal. Încă mai sunt vieţi în pericol.
Ce faci ?
Nu mă potrivesc acestui profil.
N-ai şti în ce să nu te potriveşti ?
Spui că am ucis din răzbunare,
datorită durerii personale ?
Nu e vorba de acest ucigaş. Acesta e impersonal.
Termene limită. Reguli.
Sunt moduri de a-şi demonstra superioritatea.
Are dreptate, Gabe.
Ştii despre ce mai are dreptate ?
Nu lasă ucigaşii să intre în FBI.
Care fac pe răniţii.
Poate asta e abilitatea ei.
Toţi avem abilităţi.
Şi unde e o abilitate, există şi o slăbiciune.
Toţi avem abilităţi.
Staţi. Am presupus că morţile au fost la întâmplare...
că oricine ar fi căzut în capcane, dar uitaţi-vă la capcane.
J.D. a murit pentru că era în faţă, ne conducea.
Întotdeauna era în faţă.
Şi Rafe, era dependent de cafea.
Bobby, cine repara orice ? Cine era domnul Repară-tot ?
Spui că ucigaşul ştia cine va muri şi când.
Ştia, a plănuit prin caracteristicile noastre...
abilităţile noastre, slăbiciunile noastre.
În tot acest timp, ucigaşul ne făcea nouă profilurile.
Vince, tu cine eşti ? Ce te face diferit de noi ?
Nu ştiu. Adică, ştiu istorie. Rezolv labirinturi.
Sunt într-un scaun cu rotile !
Lucas, cum te-ar ucide pe tine ? Gândeşte-te.
Sunt cel mai bun trăgător, cel mai bun şofer.
- Astea sunt abilităţile mele. - Iar slăbiciunile ?
Spun că sunt neînfricat, dar nu sunt.
Mai rămâi tu, Sara.
Sora mea a fost ucisă.
De atunci n-am mai intrat în apă.
O văd pe ea în apă.
Asta e semnătura lui.
Dumnezeule !
Nicole.
Nicole !
Iisuse !
Nu !
A găsit ţigări.
Erau umplute cu un fel de acid.
- Nu e ea, Vince. - De ce ?
- A descoperit tiparele. - S-a salvat. Tu n-ai face-o ?
N-am încredere în ea.
N-am încredere în nici unul dintre voi.
Febra insulei.
Tu ai luat-o, el a luat-o, ea a luat-o. Vom pleca de aici...
calm şi prieteneşte, până ce nu va mai găsi cineva un alt ceas.
Vă distraţi ?
Eu mă distrez.
Harris. Ne-a urmărit tot timpul.
Ştia că eşti de la Departamentul de Justiţie ?
Dacă ştia că e urmărit ?
În nici un caz !
Dacă ştia că-i vor lua programul de antrenament ?
- Asta v-aţi dorit ? - Îi dau drumul, Vince.
Păcat că nu veţi avea şansa să absolviţi academia.
Sunteţi atât de slabi, patetici, lipsiţi de putere.
- Aţi spus că aţi cercetat insula ! - Am cercetat fiecare colţişor !
Fiecare colţişor sau fiecare colţişor vizibil ?
Niciodată nu vei deţine controlul, oricât de mult te-ai strădui.
Bine. E undeva afară. Cine vine cu mine ?
Undeva afară ? Ce crezi că-i asta ?
E o capcană nenorocită. Cum adică cine vine cu tine ?
Îţi spun eu cine vine.
- Eu vin cu tine. - Vă distraţi ?
- Eu mă distrez. Voi ? - Mergem cu toţii ?
Eu nu merg nicăieri.
- Ai dreptate. Stai aici. - Ce dracu' faci ?
Ce faci ?
Ascunde-te.
Nu-mi spune unde. Nu-i spune unde.
Doar fă-o, până luni.
E cel mai bine.
Pistolul meu nenorocit e gol !
E destul de real pentru tine ?
Nu poţi scăpa.
Nu poţi să o opreşti.
Putem face asta toată noaptea.
Avem tot timpul din lume.
Tot mai crezi că eşti mai bun decât mine ?
Încă mai crezi că elevul îşi poate depăşi maestrul ?
Asta ţi-ai dorit ?
La asta te-ai aşteptat ?
E destul de real pentru tine ?
Eşti atât de slab, de patetic.
Păcat că nu vei avea şansa să absolvi academia.
Niciodată nu vei deţine controlul, oricât de mult te-ai strădui.
Întotdeauna vei pierde.
Te vezi aşa cum te văd eu, înspăimântat, fără putere.
Să-ţi spun ce cred.
Dai impresia că te distrezi. Dar eu mă distrez.
Nu vreau să se termine distracţia. Cred că te vor găsi.
Nu vreau să se termine distracţia.
Pentru că eu i-am antrenat.
Crezi că eşti mai deştept decât ei ?
Să-ţi spun ce cred eu. Cred că n-ai nici o şansă.
Nu ştii cu cine te pui, nu-i aşa ?
Hai. Omoară-mă.
Omoară-mă, copil egoist.
Hai.
N-a plecat niciodată, a rămas să privească.
Şi ucigaşul a ştiut.
Poartă ceasuri.
Trei ceasuri.
La ce oră sunt potrivite ?
Pentru acum.
Opreşte-l !
Dacă nu el a fost...
Nu, staţi !
E o poveste deşteaptă. Eşti trimis să spionezi programul, pe Harris.
Tu eşti cel care spune poveşti.
- Ştiu că nu sunt eu. - Şi eu ştiu că nu sunt eu.
Deci nu eşti tu, nu sunt eu, nu e ea. Cine mai rămâne ?
Rămâne ultimul supravieţuitor.
- Cristoase, Sara ! Ai grijă ! - Să am grijă la cine ?
Nu mai trageţi ! Nu mai trageţi !
Sara ! Rămâi unde eşti !
Asta păţeşti când eşti neînfricat.
Sara.
Haide, fir-ar să fie !
Cine vrea să plece de pe insulă ?
Tu.
Nicăieri fără pistol.
Programul e respectat...
Cred că acum avem răspunsuri, nu-i aşa, Sara ?
Cine eşti tu ?
Acum o să intri în panică, Sara, când ai fost atât de calmă ?
- Ce încerci să demonstrezi ? - Ce încerc să demonstrez ?
Cum de o fată nebună ca tine a intrat în FBI, totuşi ?
Cum am intrat ?
Cum am intrat ? Dar tu cum de n-ai intrat ?
Ai încercat şi te-au respins ? Ce ţi-au spus ?
Nu eşti destul de atent, destul de deştept, destul de sănătos ?
Panică.
Uite-o cum intră în panică.
Ridică-ţi mâinile. Arată-mi mâinile. Vreau să-ţi văd mâinile.
Bau.
Şi-ţi mai spui psiholog criminalist ?
- Arată-mi mâinile. - Eu sunt psihologul criminalist.
Vreau să-ţi văd mâinile.
Tu eşti victima.
Ai grijă la cap.
Slavă Domnului.
Am crezut...
Vestă antiglonţ.
Aveam nevoie de puţină odihnă şi relaxare.
Valuri şi nisip.
Nu te mişca.
Doar să nu te mişti.
Crezi că ne vor crede vreodată ?
Nu vor trebui să ne creadă.
Avem dovezi.
După ce a murit Bobby...
am potrivit ceasul cu 15 minute în urmă.
- Despre ce vorbeşti ? - Ce ne-a spus Harris ?
Cunoaşte-i mintea şi anticipează.
Ucigaşul era obsedat de termeni limită. De precizie, temporizare...
aşa că am dat ceasul înapoi cu 15 minute.
- Ceasul acela ? - Da.
Voia ca noi să ştim exact când urma să lovească.
Voia să ne privească cum ne agităm pe măsură ce trec secundele.
Totul făcea parte din distracţia lui.
Era slăbiciunea lui.
Eram sigură că-l va potrivi înapoi.
Am avut dreptate.
Dar cum vei demonstra că Gabe l-a potrivit ?
Îţi aminteşti de pudra fosforescentă de pe jachete ?
Asta am pus pe ceas.
Era rândul meu să pregătesc o capcană.
- Deci, când l-a atins... - Mâinile lui vor străluci.
Uite.
E ciudat.
Ştii...
toate lucrurile alea, au funcţionat destul de bine, să ştii.
Temporizatoare, declanşatoare...
telecomenzi.
Dar până la urmă, construcţia unei curse de şoareci e doar...
chestie de mecanică.
Să ştii ce momeşte un anume şoarece...
aia e partea amuzantă.
Eram acolo...
lângă trupurile părinţilor mei...
aşteptând ca cineva să mă întrebe de ce i-am omorât, ştii ?
Şi detectivul ăsta vine la mine. Şi-mi spune...
Vrei nişte gumă ?
Gumă.
Nimeni n-a întrebat. Niciodată nu şi-au dat seama.
Şi după prima "beţie"...
e tot mai greu să ajungi în acel loc.
Până ce ajungi aşa de bun, că nu mai simţi nimic.
E uşor.
Să găseşti o pradă care să merite...
o provocare...
asta e foarte greu.
Ai intrat în FBI pentru asta ?
Da.
Şi în timp ce studiaţi tot felul de boşorogi...
ca Bundy, Gacy şi Dahmer...
eu vă studiam pe voi.
Obiceiurile voastre, complicaţiile voastre, slăbiciunile voastre.
A fost aşa simplu să vă aduc la limită.
Ştii ? A trebuit să împing aici...
să trag dincolo, dar odată ce am făcut-o...
Vince, verifică cealaltă parte a oraşului.
...ştiam că fiecare dintre voi îşi va juca rolul.
Cheia unei iluzii efective e devierea atenţiei.
Ştii că e o bombă în barcă, nu alergi primul spre ea.
Tot ce mi-a trebuit a fost ocazia potrivită.
Pauza de cafea mi-a dat şansă să pregătesc câteva surprize.
Răspunsul era chiar în faţa ochilor voştri. Nu-l puteaţi vedea.
Tu ai fost cel care a zis să închidem apa.
Restul a fost uşor. Aţi fost toţi atât de previzibili.
Nicole cu ţigările ei.
Nu ştie să citească avertismentul de pe pachet ?
Vince: "Niciodată nu stau fără pistolul meu."
Bobby cel Magnific nu s-a putut abţine.
Iar Harris a trebuit să stea şi să privească.
Strică-chef ăsta a fost o problemă mai mare decât am crezut, dar...
de ce să mă chinui aşa tare ca să-l omor...
când ştiam că o vei face tu în locul meu ?
Vezi, apa nu e singura ta slăbiciune, Sara.
Cealaltă slăbiciune a ta...
sunt eu.
E adevărul, Sara, n-aş fi reuşit fără tine...
şi ca semn al aprecierii mele, îţi voi îndeplini cea mai mare dorinţă.
Te voi aduce mai aproape de sora ta decât ţi-ai închipuit vreodată.
1 Mississippi, 2 Mississippi.
Ne distrăm ?
Aruncă-l !
Hai, Sara, arestează-mă.
Avem sângele tău sub unghiile lui Rafe...
amprentele tale pe extinctor...
şi glonţul tău în gâtul meu.
Asta nu va arăta prea bine.
Eşti terminată.
Ţi-a expirat timpul, dobitocule.
Noroc că loveşti ca o fată.
Cred că i-am descoperit slăbiciunea.
Gloanţele.
Crezi că mă vor lăsa să fiu psiholog criminalist ?
Depinde. O ultimă întrebare.
Când e situaţia sub control ?
Pe drumul spre casă.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro