Ai simţit vreodată că nimic din ce faci nu contează?
Laşi urme pe plajă şi mâine dispar.
Ca şi cum ar fi azi, din nou.
Se spune că anii adolescenţei
sunt ca să-ţi faci prieteni şi să te distrezi.
Ceea ce mă face să mă simt şi mai nasol.
Hei, Amy. Sunt Jake. Sunt cu tine la cursul de matematică.
- Hei, nu-ţi uita scutecele. - Da, desigur.
Jake.
Eşti căutat la telefon.
Însă în acea zi, totul s-a schimbat.
Mulţumesc pentru că mă duci, Shelly.
Cum se face că mergi să te ocupi de bunicul tău?
Tatăl meu nu poate pleca de la muncă.
Nu credeam că munceşte.
Ştii, am să... am să-l sun pe bunicul.
Alo, sunt Abe.
Bună, sunt Jake.
Nu, nu veni aici.
Ascultă-mă.
Nu e sigur!
Stai departe.
Bunicule, ţi-ai luat azi pastilele?
Cheia!
De la dulapul de arme... a fost în sertar.
Şi acum a dispărut!
Da, tata a luat-o. Bine?
Pentru siguranţă.
E în regulă.
Tatăl tău vrea să mă lupt cu ei fără o armă?!
Domnul să-l binecuvânteze.
De ce suferă? Alzheimer?
Demenţă.
Tipul ăla mi-a dat fiori.
Strigă dacă ai nevoie de mine.
Bunicule!
Shelly!
Ce se întâmplă?
Cineva a spart casa!
Am un pistol calibru 38 în maşină, aşteaptă acolo.
Bunicule!
- 911, care e urgenţa? - 911? Da, am... am nevoie
de paramedici la Palm Circle 2040. Bunicul meu...
- Bunicule? - Trebuie să pleci de aici.
Te rog, ascultă.
Mergi la insulă...
D-le, paramedicii sunt pe drum.
Găseşte-l pe Emerson...
Cartea poştală...
Mergi la buclă...
3 septembrie 1943.
E în regulă... nu te mişca. Vine ambulanţa.
Ştiu că crezi că sunt nebun.
Însă pasărea îţi va explica totul.
Vei face asta, Tegrisco? Îmi promiţi?
Promit, da...
Credeam că te pot proteja.
Trebuia să-ţi fi spus acum mulţi ani.
Bunicule! Să-mi spui... ce să-mi spui?
Bunicule!
Shelly, în spatele tău!
Nu era nimeni acolo.
Pot să spun, Jake...
având în vedere că a fost doar acum o lună,
cred că te descurci destul de bine.
În afară de faptul că am luat-o razna?
Având coşmaruri şi anxietate, nu înseamnă că eşti nebun.
Dar cum e să vezi lucruri care nu sunt acolo?
De fapt, în situaţii dramatice, nu este deloc neobişnuit.
Mintea ta subconştientă proiectează o imagine dintr-un filme, sau...
A fost o poveste.
Bunicul meu îmi spunea poveşti când eram mic.
Despre monştri cu care s-a luptat în război.
Aşadar, iată.
A fost atacat brutal. Şi în mintea ta, cel care a făcut-o a fost inuman.
Un monstru.
Deşi nu a fost un om.
Poliţiştii au zis că, câinii au zgâriat uşa.
Şi că i-a urmărit în pădure.
Iar legistul a spus că a făcut infarct.
Şi poliţiştii au spus că...
câinii au sărit la părţile moi.
La testele, au găsit ADN de animale.
Aşa că, caz închis.
Părea un gentleman extraordinar.
Eraţi foarte apropiaţi?
Puerto Rico.
Aici.
Există un lac unde apa străluceşte în întuneric.
Şi un tunel secret. Acolo m-am ascuns de monştri.
El avea multă grijă de mine.
Şi când eram cu el mă simţeam deosebit.
Abe.
E aproape ora 23:00. Ce face treaz?
Voi fi un explorator.
Bunicul mi-a spus despre prima mea călătorie.
Totul a fost deja descoperit, amice.
Nu-i acorda atenţie tatălui tău. El nu ştie nimic.
Vino, Tegrisco... să mergem în pat.
Poţi să-mi spui o poveste?
Cea obişnuită?
Ok.
A fost odată ca niciodată un băieţel...
Unde sunt pozele?
Pozele...
A fost odată ca niciodată un băieţel numit Abe.
Ăsta erai tu.
Eu eram şi locuiam
într-o casă de copii minunată pe o insuliţă lângă Ţara Galilor.
Unde Soarele răsare în fiecare zi.
Directoarea, domnişoara Peregrine...
era foarte inteligentă.
Şi fuma pipă.
Putea să se transforme într-o pasăre.
Era o casă pentru copii speciali.
Ca Bronwyn...
şi Victor.
Erau puternici amândoi ca 10 oameni.
Şi Hugh...
Hugh avea albine care trăiau în el.
Unde-i Emma? Ea poate pluti.
Ea era mai uşoară decât aerul.
Trebuia să poarte papuci speciali din plumb,
ca s-o împiedice să plutească în aer.
Unde e ea acum?
E încă pe insulă, cred.
Mama şi tata m-au trimis acolo,
să locuiesc cu aceşti copii speciali.
Şi acum, Tegrisco, e timpul să dormi.
Obişnuia să-mi spună Tegrisco.
Care însamnă tigrişor în poloneză.
Nu putea alege o poreclă mai potrivită.
Am fost întotdeauna o găină.
De ce te-au trimis departe mama şi tatăl tău?
Când am locuit în Polonia, nu era siguranţă.
Erau monştri.
Ce fel de monştri?
Uriaşi.
Cu braţe lungi şi fără ochi. Şi cu aşa tentacule.
Marea prostie a fost că, ani de zile, i-am crezut poveştile.
Acesta este Millard, el este invizibil.
Profesoara mea a zis că sunt poze falsificate.
Şi tu ai crezut-o?
Tata a spus că poate le-ai găsit în acele locuri în care ai călătorit.
Nu te-aş minţi niciodată, Tegrisco.
Dar ai făcut-o.
Despre casă... monştri.
Mi-a spus tata.
Tatăl tău ştie foarte bine că am locuit într-o casă de copii.
A spus că erau monştri în Polonia.
Însă nu aveau tentacule.
A zis că ai fost trimis departe în Ţara Galilor, deoarece existau acolo oameni răi.
Oameni care voiau să ucidă pe oricine era diferit.
Nu mai vreau să vorbesc despre asta.
Spunea că erau speciali copiii,
dar nu în modul în care ai spus-o tu.
Ai găsit ceva bun?
Au. Uită-te la asta.
Este grozavă.
Ia-o.
Haide, amice, să mergem.
Cum de eşti atât de bine?
Jake, ai fost mult mai apropiat de el, decât am fost eu vreodată.
A fost un bunic minunat. Însă nu... nu un tată aşa grozav, ştii?
Niciodată nu alegea o slujbă care nu implica
statul până la ore târzii şi călătorii la distanţă, totuşi.
Eu şi mătuşa Sussie ne gândeam mereu că poate o înşeală pe mama.
Regret, amice. Ştiu cât de mult îl adori, însă asta e.
Surpriză!
La Mulţi Ani, vere Jake!
Jake, este minunat că ai venit să petreci vara cu noi.
Stai să vezi noua barcă.
Abia aştept.
Sunt mătuşa Sussie.
Cred că ai vrea să-l deschizi pe ăsta.
E de la bunicul tău.
L-am găsit când împachetam. Am înţeles că voia să ţi-l ofere cândva.
Mersi.
"Eseuri complete şi alte scrieri de Ralph Waldo Emerson"
"Pentru Jake şi lumea pe care trebuie să o descopere" ~ De la bunicul ~
"Dragul meu Abe"
"Sper ca această ilustrată să te găsească bine,"
"Copiii şi cu mine aşteptăm veşti de la tine."
"Sper să ne vizitezi din nou, curând."
"Ne vom bucura să te vedem"
"Cu admiraţie, Alma Peregrine."
Hmm... Doar de acum 2 ani.
Presupun că e posibil să mai fie încă în viaţă.
Corect.
Şi aş putea-o întâlni.
Poate chiar voi afla ce voia bunicul să ştiu.
Dar dacă este moartă?
Dr. Golan, acum suntem foarte îngrijoraţi de starea mentală a lui Jake.
Şi n-am să dau totul deoparte ca să te duc în Ţara Galilor.
Mă poate duce tata.
Şi s-ar putea chiar uita la păsări... să lucreze la cartea lui.
Ceea ce înseamnă că poţi lua o pauză.
Cum a spus Dr. Golan, poate aş putea avansa.
Ca o vindecare.
Având şansa să vezi această Casă de Copii
şi să separi fantezia de realitate,
ar putea fi de ajutor şi cel puţin o călătorie ca asta îţi oferă şansa
să-ţi iei rămas bun.
Cairnholm. Populaţie: 92.
Cunoscut pentru apropierea lui de locul de veci
al crucişătorului Augusta, care s-a scufundat în 1915.
Există doar un hotel.
E al nostru.
Sper că au bourbon.
Oh uau! Jake! Uită-te. Ăsta-i un şoim călător.
Un "peregrin", precum directoarea?
Sigur.
Hei, de asta probabil bunicul a povestit despre transformarea într-o pasăre.
Poate. Poate chiar e ea.
"Hei, d-şoară Peregrine, sunt eu, Jake. Sunt nepotul lui Abe Portman."
"Te rog să nu te găinăţezi pe noi".
Oh. Dumnezeule, tată, glumesc!
Ce nai... Alo?
E cineva acasă?
"Two Torpedoes hit RMS Augusta 894 lost"
Oh, hei! Aveţi idee unde-l găsesc pe managerul acestui local?
Eu sunt.
Scuze de întârziere. L-am ajutat pe unchiul Oggie la toaletă.
- Sunt Kev. Camera e sus. - Oh, minunat.
Revin într-o clipă.
Kev ne pregăteşte camera.
Până e gata, cred că putem merge să vedem plaja.
Am crezut că mergem la Casa de Copii.
Este plaja unde păsările îşi au cuibul?
Am... Am crezut că o putem vedea repede.
Aş putea să merg singur la Casă.
Iar tu să poţi să te ocupi de treaba ta.
Şi să te bucuri.
Haide, Jakey. Ştii că maica-ta s-ar speria.
Ce-ar fi dacă am găsi pe cineva să mă ducă?
Bună, băieţi.
Tată, nu! Rezolv eu.
Mă întrebam dacă vreunul dintre voi ar fi interesat să-mi ducă fiul
în cealaltă parte a insulei.
Cum vă numiţi?
Eu sunt Worm, iar el este M.C. Dirty D.
M.C. Dirty Business.
- Am crezut că l-ai schimbat! - Nu!
Nu. L-ai schimbat, îţi aminteşti?
Când Lou a spus că M.C. Dirty Business sună ca şi cum ai făcut în pantaloni.
Mda, dar ea a spus că sună ca o problemă de igienă personală.
Stai, astea sunt porecle sau...
Nume de scenă.
Suntem cei mai buni rapperi din Ţara Galilor.
Haide, Worm, să-i arătăm cum se face.
Ce? Acum?
"Îmi place să distrug chilia popei"
"Tata e mereu acolo, fiindcă e şomer"
"Ritmul e îngust, dar îl uşurez,"
"Bătăile noastre-s fierbinţi ca puiul jalfrezi pe farfurie"
Da, este bun.
O luăm pe scurtătură, D. Vom ajunge acolo mai rapid.
Ia-o înainte.
Ce? Aici jos? Mda.
Pe aici?
Chiar ăsta e drumul spre Casa de Copii?
Drept printre acei copaci.
Este inutil să plângi pentru un pantof pierdut, băiete.
Casa de Copii... Ce s-a întâmplat cu ea?
O bombă a marinei germane a căzut pe acoperiş.
3 septembrie 1943.
Unde... unde au plecat după aceea?
Directoarea şi copiii?
Nici un supravieţuitor.
Sărmanii micuţi... şi mai erau şi încântători.
De ce nu ne-a spus că au murit cu toţii?
Plecase să se înroleze în armată,
iar după 3 luni, toţi pe care i-a cunoscut erau morţi?
Nici chiar bunicul tău nu putea transforma asta într-o poveste.
Nu-i de mirare că se temea să fie tată.
Să fie apropiat de cineva.
Ascultă.
Dacă ai nevoie să vorbeşti despre toate astea cu cineva, amice,
ar trebui s-o sunăm pe Dr. Golan.
Te superi dacă merg azi cu ceilalţi copii?
M-au întrebat.
Mda. E minunat.
Abe?
Tu eşti Emma.
Şi gemenii.
Şi Olive.
Bromwin.
El e Miller.
Sunteţi morţi.
Cu toţii sunteţi morţi.
Adică el e... el e invizibil, dar e, totuşi, mort.
Niciunul dintre noi nu e mort.
Oh Dumnezeule! Sunt eu mort?
Nu.
M-ai spus Abe, în casă. De ce?
Semănai cu el.
Doar pentru o clipă.
Înainte să începi să ţipi, să fugi şi să te loveşti.
Stai, ce s-a întâmplat?
Aşteptăm până este Coasta liberă, înainte să intrăm în buclă.
Nu ştii niciodată cine ar putea privi.
Stai, înainte să... înainte să intrăm în ce?
Te rog, Jake. D-şoara Peregrine aşteaptă.
Te-a văzut pe feribot şi ne-a trimis să te aducem.
Hei, unde crezi că mergi?
În camera mea.
Sunt un... Sunt un oaspete aici.
Ţi se pare că acesta este un hotel?
Mda... Nu!
Am... Am o cheie.
Vorbeşte cu managerul. O să-ţi spună el.
Eu sunt managerul, băiete.
E american.
Poate e soldat?
Prostii! Ascultă-i accentul. E groaznic!
E un spion.
Ce?
Nu, nu sunt, sunt un turist.
Zic să scoatem adevărul din el
prin vechile metode.
Haide, rapid, băieţi.
Nu pot crede că sunteţi reali.
Cu toţi sunteţi reali.
Am încercat să-ţi spunem.
Dar şi eu sunt special.
Ce?
În pub aţi văzut cu toţii. Corect?
Totul zbura şi se spărgea. Iar acela am fost eu.
Eu am făcut-o cu mintea mea.
Nu, eu am fost.
Miller? Mda.
Eşti dezbrăcat? Mda.
O bombă a căzut pe voi în 1943.
Suntem în 1943.
3 septembrie 1943.
Toată ziua, în fiecare zi.
Este bucla noastră.
La timpul potrivit.
D-şoara Peregrine. Încântată să te cunosc.
Sper că nu-mi va bate din nou la uşă
managerul pubului cu poliţia?
A trebuit să-i ucid de două ori, luna asta.
E groaznic de neplăcut.
E posibil să fi spart câteva lucruri, asta-i tot.
Şi Olive poate a pornit un mic foc.
Însă ei voiau să-i facă rău lui Jake.
Uită-te la tine!
Ultima dată când dragul de Abe mi-a trimis o poză, erai micuţ.
Nu sta acolo, intră.
Ţi se răceşte ceaiul.
De unde ştii de pub?
Cântăreşti aproximativ 50 kg, corect? Nu...
Bronwyn şi gemenii s-au întors la 6 minute după ce ai fugit tu.
Cred că-mi scapă ceva.
Pe lângă faptul că pubul era
cel mai sigur loc unde puteai fugi,
Îţi lua 18 minute să fugi acolo.
Emma şi Miller ar fi ajuns din urmă cu calul,
mergând la trap cu viteza de 13 km la oră.
Şi faptul că ai făcut nişte scandal în pub,
iar călătoria de întoarcere avea greutatea ta suplimentară,
ai ajuns aici la ora 16:30.
Acum, vrei zahăr?
E suficient, mulţumesc, Olive. Nimănui nu-i place ceaiul fierbinte.
Lasă-mă să te ajut, Enoch.
Nu te deranja.
Nu vreau să-ţi întrerup petrecerea cu ceai.
Îmi pare atât de rău pentru pierderea ta, Jake.
Ştii, atunci?
Ştiu că dacă Abe are fi trăit,
mi-ar fi spus că ai fi venit.
Să ne ducem ceaiul afară?
Mulţumesc.
Înainte să moară, mi-a spus să te găsesc.
Voia să ştiu ceva.
Mi-a spus că tu ai putea să-mi explici totul.
Asta e foarte corect.
Sunt puţine lucruri pe care nu nu le pot explica.
Suntem cunoscuţi în limbaj comun... ca fiind deosebiţi.
Ai întârziat 51 secunde, Fiona.
Scuze, d-şoară Peregrine.
Câţi morcovi aveţi nevoie la supă?
Unul singur.
Cum spuneam, unii oameni sunt deosebiţi.
Este o genă recesivă moştenită din familie.
Totuşi, multe generaţii pot trece, fără a se naşte un copil deosebit.
Şi, vai, deosebiţii au fost persecutaţi de-a lungul veacurilor!
Prin urmare, trăim în astfel de locuri.
În Ţara Galilor?
Oriunde, dacă alegi momentul potrivit.
Acum e bine, Fiona.
Vezi, eu sunt genul de deosebită numit Ymbryne.
Asta înseamnă că pot...
Poţi să te transformi într-o pasăre.
Ei bine, pot, da! Dar asta nu e prea de folos.
Abilitatea principală a unui Ymbryne e manipularea timpului.
Alegem un loc sigur, o zi sigură şi creăm o buclă.
Cum adică?
O buclă conservă ultimele 24 de ore.
Resetează bucla şi ziua e a ta, ca s-o trăieşti din nou.
Reseteaz-o zilnic şi poţi sta veşnic acolo.
Complet în siguranţă faţă de lumea exterioară.
La timp, Bronwyn, bravo.
Şi aşa noi, Ymbrynele, suntem responsabili cu creşterea tinerilor.
Şi nimeni nu îmbătrâneşte vreodată?
Este mai bine aşa pentru toată lumea.
Te asigur.
Fiecare Ymbryne se implică în crearea şi menţinerea unui astfel de loc.
O casă pentru copii deosebiţi.
I-ai cunoscut pe gemeni.
Ea e Claire.
Miller, pasează mingea.
Pe Miller l-ai cunoscut.
Şi acela e Hugh.
Nu mai trişa, Hugh!
Miller ăsta e un fault, din nou!
Nu, nu a fost! Arbitre?
Dacă voi doi nu vă înţelegeţi, ar trebui să nu vă mai jucaţi deloc.
Uită-te cine e arbitru!
Bună ziua. Sunt Horace. Încântat de cunoştinţă.
Cu siguranţă avem nevoie de sânge proaspăt pe aici.
Apropo, o cămaşă minunată.
Mersi.
O ştii pe Emma, desigur.
Şi cred că sunt toţi.
Nu are Bronwyn un frate?
Da, Victor e sus.
Stai, unde au plecat Enoch şi Olive?
Dumnezeu ştie.
Enoch a dispărut de când am mers să-l aducem pe Jake.
D-şoară Peregrine, un poliţist e la uşă.
Spune că e vorba despre pub.
Vom discuta asta mai târziu, Emma.
Nu a fost vina lor.
Sincer, ei doar au încercat să ajute.
Mersi. Nu eşti atât de rău cum credeam.
Nu va ucide pe cineva, nu-i aşa?
Nu şi dacă va putea discuta.
Mă poţi ajuta cu ceva?
Enoh se ocupă de obicei, însă cum ziceam, stă supărat pe undeva.
Din cauza mea?
El este posesiv.
Deci... Cu ce vrei să te ajut?
Una dintre îndeletnicirile mele zilnice.
Să pun puiul de veveriţă înapoi în copac.
Ce pui de veveriţă?
Asta se întâmplă zilnic?
Ca şi ceasul.
Acum, vrei să-mi legi acea frânghie în jurul taliei?
Uh... Mda.
Corect. Îmi promiţi că o ţii strâns?
Ştiam că vom greşi.
Şi Abe a făcut-o... la început.
Asta era treaba lui.
Emma, ââtrebuie să-ţi spun ceva.
El e mort.
Ştiu. D-şoara Peregrine a ghicit, iar ea are întotdeauna dreptate.
E în regulă.
Mi-am luat rămas bun de la el, cu mult timp în urmă.
Eraţi apropiaţi?
Am crezut că eram.
Pentru o vreme.
Dar presupun că nu.
Pot să întreb, era ca voi?
Era ca şi tine, Jake.
Trebuie să merg să mă schimb pentru cină.
Cinezi cu noi?
Nu pot sta afară aşa târziu.
Cina e la 17:30.
Ei bine, asta e destul de devreme.
Faptul că nu toţi avem vârsta de 8 ani, se pare că d-şoara Peregrine nu a înţeles.
Poţi împrumuta hainele lui Abe. Camera lui e în mansardă.
Jake.
Hai să-l cunoşti mai bine pe Enoch.
Ei bine, cred că simţi că nu aparţii de acest loc.
Nu te îngrijora. Sunt obişnuit.
Nu-mi făceam griji. Un sfat pentru tine, totuşi.
Ca de la bărbat la bărbat.
Dacă vrei să rămâi doar pentru că o placi pe Emma,
nu te deranja.
Ştii, a jurat să nu se mai îndrăgostească,
cu mulţi ani în urmă, când i-a fost inima frântă.
Şi nu se va mai răzgândi vreodată.
Foarfece...
Enoch, eu nu...
Ce faci?
Nu e uimitor?
Ce ai făcut?
Asta?
Jake. Aste nu e nici măcar partea amuzantă.
Vrei să vezi partea amuzantă?
Sunt ca şi marionetele.
Fac tot ce le spun.
Este mult mai amuzant cu oameni.
Să fi văzut luptele epice pe care le-am creat
la funerariile părinţilor mei.
Îţi trebuie o cravată.
Deci, ce făcea bunicul meu când călătorea?
Vizita alte bucle.
Serios?
De ce?
Jake, există unele întrebări la care nu pot răspunde, ok?
Deci, mi-ar fi mult mai uşor dacă nu le-ai adresa.
Hei, ce faci?
Miller, mergi şi pune nişte haine pe tine.
Persoanele educate nu iau masa nud!
Bine!
Poţi sta aici, Jake.
Uitaţi-vă la Enoch. E gelos.
De ce aş fi gelos?
Olive se poate căsători, dacă vrea.
Nu fii rău, Enoch. Nu vrea.
Ea e doar încântată să aibă un musafir.
Nimeni nu se căsătoreşte cu nimeni.
Mâncaţi acum că se răceşte.
Hugh.
Unde ţi-e plasa?
Trebuie să fie foarte ciudat pentru tine, Jake.
Să cunoşti prietenii bunicului tău.
Vizitând alt secol.
Există nave spaţiale în timpul tău, Jake?
Ca în cărţile cu Flash Gordon?
Acum! Acum! Olive, ce am spus în privinţa întrebărilor?
Aici nu discutăm viitorul.
Ne bucurăm să trăim prezentul.
Claire, de ce nu mănânci?
Se jenează de Jake.
Nu te jena, te rog.
Deci, Jake, care-i abilitatea ta?
Oh, eu... eu nu sunt deosebit.
Şi de aceea, prietenii mei, nu va sta cu noi,
indiferent cât am încerca să-l convigem.
Am vorbit despre asta, Jake e doar în vizită.
- Vrei... vrei să stai? - Nu vrei să stai, Jake?
În seara asta sau...
Pentru totdeauna. Ar trebui să stai pentru totdeauna.
De ce ar face-o, dacă nu trebuie?
Poate trăi acolo. Să îmbătrânească şi să se distreze, în schimb.
Şi pleacă exact cum a făcut bunicul lui.
Emma!
Scuză-mă, unde merge?
Asta n-a fost frumos, Enoch!
Ştii perfect de ce ne-a părăsit Abe.
Ca să meargă în armată.
Şi apoi a întâlnit o doamnă. Şi a avut un tort de nuntă grozav.
Şi un copil încântător.
Copii!
Ştiu că v-ar plăcea un nou prieten,
dar sunt sigură că Jake plănuieşte să se întoarcă în Florida.
Cred că ar trebui să vă pregătiţi pentru film, până vorbesc la telefon.
Dar întotdeauna noi ascultam.
Bună. Sunt Abe.
Cum e toată lumea?
Mai ia nişte bezele, Jake.
Miller, ia-ţi pijamalele.
Este foarte cald aici.
Nu te mai lamenta. Scuzaţi-mă.
Bunicul meu mi-a zis despre asta.
Horace îşi proiectează visele, nu?
Obişnuieşte să asculte la radio.
Devine plictisitor când nu cunoşti fiecare cuvânt cu inima.
Splendid, îl voi lua.
Cel mai adesea visează despre haine.
Încântat să te cunosc.
Apropo, o cămaşă minunată.
Când a visat astea?
Aseară.
Unele dintre visele sale sunt profetice.
Însă majoritatea sunt despre haine.
Profetice însemnând... poate vedea în viitor?
Ymbryne. Cine e ea? D-şoară Peregrine, o cunoşti?
Nu fii prostuţ. Horace a avut un coşmar. Atâta tot.
Ajunge. Mulţumesc, Horace.
Cred că poate ar trebui să plec.
Ai putea sta la noapte, dacă vrei. Decât să mergi acasă pe întuneric.
Dar insula e foarte sigură, nu-i aşa?
Fireşte.
Am vrut să spun doar că drumul e respingător de accidentat.
Jake ar trebui să călătorească.
Probabil ai putea să-i arăţi scurtăturile?
Poate ar trebui să evite... denivelările.
De ce nu stai să vezi resetarea? E chiar spectaculoasă.
Ce-a fost asta?
A fost mobilul meu.
N-am mai avut semnal în timpul buclei, cred că acum...
Mobilul tău?
Mda, ştii... ca un... telefon? Poţi suna...
Şi să trimiţi mesaje scrise.
Corect. O să-ţi placă asta. Poţi face o poză.
Apasă asta... acolo... mda.
Vezi?
Ce s-a întâmplat?
E doar nostim să crezi că într-o zi vei creşte ca şi Abe.
Să te căsătoreşti... să ai copii.
Nepoţi.
Ai putea să le arăţi această poză.
Iar eu voi fi încă aici.
Dar ai putea pleca, cândva?
Şi să trăieşti în prezent, dacă doreşti?
Nu. Câteva minute în timpul tău şi vom îmbătrâni.
Vei îmbătrâni?
Vei... eşti...
Cred că este Ymbryne din visul lui Horace.
Eşti sigură că nu e o simplă pasăre?
Adică, nu ştiu... nu se va schimba?
Nu poate. Nu şi dacă e rănită.
Trebuie să duc înăuntru. Tu ar trebui să pleci.
Te rog să nu mai spui nimic. Urăsc despărţirile.
Voi reveni mâine.
Nu e nicio grabă. Voi fi aici pentru totdeauna.
Hei.
Te-am căutat peste tot prin această insulă blestemată. Unde naiba ai fost?
Tocmai mă întorceam.
Scuze, am pierdut noţiunea timpului.
M-am distrat foarte bine cu Worm...
şi Dirty D?
Dirty D?
Ştii ce? Asta e... asta e minunat.
Este sănătos. Aşa îţi faci prieteni reali.
Şi faci lucruri adolescentine.
Cred că asta e normal. Sunt sigur că şi Dr. Golan va fi de acord.
Hei, voi, americanilor.
Veniţi aici.
Ia te uită, ei sunt, D-Bag şi Worm-Man.
Voi aţi făcut asta?
Ce? Nu!
Fireşte că nu.
N-am fost noi.
Ascultă, Sir, nu ştiu ce s-a întâmplat aici, însă fiul meu şi prietenii lui
au fost împreună toată ziua, iar Jake nu ar face niciodată aşa ceva.
Minciuni! Nu l-am văzut!
Ne-ai plătit. De ce am fi stat azi gratis cu el?
Jake, ai fost cu ei sau nu?
Nu! Îmi cer scuze!
Şi doar nu crezi cu seriozitate că aş fi putut face asta.
Cred că am terminat aici, Sir.
Ei bine, poţi să-mi trimiţi un mesaj pentru mine?
Poţi să-i spui lui Dr. Golan
că dacă nu ar fi încurajat această călătorie absurdă,
poate că fiul meu nu ar fi fost deprimat toată ziua într-o casă abandonată,
având o cădere blestemată!
Alo?
Tată, nu sunt...
Sunt bine.
Nu eşti.
Nu eşti bine, Jake.
Să venim aici a fost o nepotrivită... nepotrivită idee.
Îmi cer scuze, am minţit...
Setează alarma să sune la ora 8:00 A.M.
Vreau să merg pe plajă devreme.
În restul timpului rămas pe această insulă de rahat, vom sta împreună.
Unde mergi?
Jos, să beau ceva.
"Dragă, Peregrine: Nu vreau să te sperii..."
"însă unul dintre informatorii mei mi-a trimis asta."
"Se pare că unii din grupul d-lui Barron au fost în Black Pool, Anglia."
"Dacă-mi amintesc, d-şoara Avocet are o buclă acolo."
"Te rog s-o avertizezi şi să-i sugerezi să-şi facă imediat alta."
"Bine ascunsă."
"Şi fii foarte atentă tu însăţi. Cu drag, Abe. Ianuarie 2016."
Cine e gata să meargă pe plajă?
O Dumnezeule!
Incredibil!
Chiar în mijlocul unei zone de cuibărit?
Ce idiot ar face asta?
De fapt, zona principală de cuibărit e acolo.
Vă pot arăta, dacă doriţi.
E minunat să întâlneşti un iubitor de păsări.
John Lamont. Franklyn Portman.
Acesta e fiul meu, Jake.
John Lamont.
Ai acolo o cameră grozavă.
Oh, mulţumesc, e absolut fantastică.
Sunt aici să fac nişte instantanee pentru o carte pe care o scriu.
Deci, voi, domnilor, sunteţi aici în vacanţă?
Deci, azi nu o să mergi pe plajă?
Care-i scopul?
Când acel tip va publica o carte mare şi lucioasă,
nimeni nici măcar nu se va mai uita la a mea.
Voi avea parte de un somn frumos de amiază.
Presupun că nu l-aţi văzut pe unchiul Oggie
în călătoria voastră de dimineaţă, nu-i aşa?
Trebuia să fie aici până acum.
Pot merge să-l caut.
Nu mergi nicăieri.
Jake, te-ai întors! Vino şi te joacă!
Trebuie s-o văd mai întâi pe d-şoara Peregrine.
Ştii unde e?
Jake, te-ai întors. Ce minunat!
Ce mai face?
Emma a spus că este un Ymbryne.
E o ea. Ymbrynele sunt întotdeauna femeie.
Iar Emma a avut dreptate. Ea e d-şoara Avocet.
Bucla ei din Black Pool, Anglia.
Asta era o scrisoare privată, Jake.
Cine e d-l Barron?
D-şoară Peregrine, dacă bunicul era implicat cu oameni periculoşi,
va trebui să spun la poliţie.
La poliţie?
Sugerezi că Abe nu a murit natural?
L-am găsit în pădure cu ochii scoşi.
Aş spune că asta a fost destul de nenatural.
Neesenţial. Nu discut chestiuni neplăcute.
Datoria unui Ymbryne este să protejeze copiii, Jake.
Nu sunt un copil.
El a vrut ca tu să-mi spui totul.
Oh. Ce frustrant pentru tine.
A fost decizia d-şoarei Peregrine pentru găzduirea mea
şi această pipă mică să nu te sperii.
Este ca şi cum nimeni nu-ţi va spune nimic?!
Atunci, de ce nu-mi spui tu?
Nu e ca şi când m-ai vrea aici.
Enoch, nu poţi face asta.
Ai promis.
Olive are dreptate.
Cunosc, totuşi, pe cineva care poate încălca regulile.
Vrei să-l întâlneşti?
Enoch, nu fă asta! Te rog.
Vrei să petreci timpul cu mine şi Jake, şi să ne jucăm împreună. Asta ai spus.
Ei bine, iată-ne.
Mişcă, Olive.
Dacă ai să fii aşa, atunci, nu vreau să fiu prietena ta.
Enoch! Lasă-l pe Victor în pace. Îl supără pe Bromwyn.
Nu mai dramatiza, Fiona. Nu crezi că Jake ar trebui să-i cunoască pe toţi?
Încearcă să te sperie, Jake.
El a fost întotdeauna gelos pe Abe, iar acum e gelos pe tine.
Mai bine hai şi te joacă cu noi.
Chiar aş vrea să-l cunosc pe Victor.
După tine.
Bună, Victor.
Sunt Jake. Scuze că deranjez...
Nu te poate auzi.
Bună, Jake, sunt Victor. Vrei să ştii ce m-a ucis?
Ah, iată-te. Enoch este cu tine?
E momentul pentru plimbarea noastră zilnică.
Emma, cine l-a ucis pe Victor? Au fost oamenii cu ochii albi?
Îţi cer să nu pui întrebări.
Am văzut unul în noaptea când a murit bunicul.
Bărbatul.
Dacă a fost cu adevărat, atunci, trebuie să-i spui d-şoarei Peregrine.
Ai putea să-l recunoşti dintr-o poză?
Ai vreuna?
Vino cu mine. E un loc unde merg să fiu singură.
Am anumite lucruri acolo.
- Ăsta e locul? - Nu. Pe aici ajungem acolo.
Emma! Pantofii tăi! Pantofii de plumb!
- Bun venit la ascunzătoarea mea secretă. - Cum? Cum de ai...
Aerul, e abilitatea mea. Face ceea ce vreau.
Jake. Înainte ca bunicul tău să se retragă, mi-a cerut să păstrez asta în siguranţă.
Asta-i vechea hartă a bunicului meu. Îţi arată unde sunt buclele.
El e. El e bărbatul pe care l-am văzut. Cine e el?
Acela e Barron. El e şeful.
Şeful a ce? Cine sunt aceşti oameni?
Oameni răi... cu abilităţi rele.
Abe şi dedicat viaţa ca să-i vâneze.
Aceştia sunt cei pe care nu i-a găsit niciodată.
Cum adică îi "vâna"?
Atacau bucle. Toate casele pline de copii erau ucişi.
Abe lau vieţi...
ca să salveze viaţi.
El s-a retras doar când te-ai născut pentru a te proteja.
De ce?
Dacă-ţi spun restul, va trebui să promiţi că nu vei fugi.
Jake, tu aparţii acestui loc.
Ştii că nu. Nu sunt ca şi voi.
Sunt obişnuit.
Nu, nu eşti.
Jake, doar un deosebit poate intra într-o buclă temporară.
Nu, nu poate fi corect.
Adică... aş fi ştiut.
Bine.
Atunci, am să-ţi arăt altceva.
Grăbeşte-te! O să ratezi.
Ymbryne alege de obicei ziua perfectă pentru a creea o buclă.
Însă d-şoara Peregrine trebuie s-o facă pe asta în grabă.
De ce?
Pentru că germanii sunt pe cale să lanseze o bombă pe casă.
Ideea e că, 3 septembrie 1943...
nu a fost perfectă.
Monstrul care l-a ucis pe Victor s-a întors.
- Aşteaptă, ai grijă! - Şşşş, nu o întrerupe.
Îl poţi vedea, nu-i aşa?
Nimeni altcineva nu poate.
Este invizibil, Jake. Asta a fost marea abilitate a lui Abe.
El putea vedea monştri.
Îi numim "Hollowgasts". Prescurtat, Hollows.
Bunicul meu mi-a spus despre oameni, care se transformă în monştri.
Asta erau ei?
Îţi voi explica totul, Jake.
Mă tem că acum e datoria mea, având în vedere...
Dar ar trebui să ştii că făcând asta...
încalc un jurământ solemn.
Am ştiut că erai un deosebit de când te-ai născut,
însă bunicul tău...
mi-a interzis să-ţi spun ceva.
Dorinţa lui cea mai dragă era ca tu să ai o copilărie normală.
Ei bine, categoric am avut-o.
Intenţiona să-ţi spună adevărul când împlineai 18 ani.
Spera ca poveştile de adormit vor pregăti calea.
Asta-i cartea mea.
Cu mulţi ani în urmă,
a apărut un grup dizident printre deosebiţi.
Deosebiţi nemulţumiţi, sătui să trăiască în bucle.
Ăsta-i d-l Barron.
El credea că folosind esenţa puterilor unui Ymbryne,
el şi ai lui,
puteau obţine nemurirea şi puteau trăi în afara buclelor.
El a făcut un experiment.
A răpit o Ymbryne,
fără a şti sau să-i pese dacă ea va supravieţui experimentului.
Însă soarta lui Barron şi a grupului său a fost mult mai groaznică.
De ce nu s-a transformat Barron într-unul?
A făcut-o. Dar după câţiva ani, a găsit o cale
să inverseze efectul... să-şi recapete umanitatea.
Nu au devenit zei nemuritori, ci Hollows.
Bestii invizibile, periculoase, crude, mortale!
Ţi-aminteşti că ţi-am zis că atacă bucle? Pentru asta.
Barron a descoperit că dacă mănâncă ochii altor deosebiţi...
mai ales ai copiilor...
începe să se transforme.
Mâncând destui, un Hollow poate să-şi recapete complet forma umană.
Poftă bună.
Doar Barron şi unii dintre prietenii lui au făcut-o.
Ceilalţi dintre ei au rămas Hollows.
Vrei să spui că Barron i-a mâncat bunicului...
Nu mai are nevoie de ochi pentru el,
dar mă tem că a trimis un Hollow la bunicul tău, da.
După primele atacuri la bucle,
am învăţat să ne ascundem... să facem bucle noi...
să ne păstrăm lumea secretă.
Hollows creşteau mult mai disperaţi, în fiecare an.
iar Barron dorea să-şi ajute prietenii.
D-şoară Peregrine! Veniţi repede! S-a trezit d-şoara Avocet.
Oh d-şoară Peregrine! Mi-au găsit noua buclă.
Copiii... am încercat să-i salvez, însă erau prea mulţi Hollows...
- Nu ştiu cum am scăpat. - Acum eşti în siguranţă.
Niciunul dintre noi nu-i în siguranţă.
Au activat o maşinărie în bucla mea.
Au pus-o într-o celulă în Turnul Blackpool.
- Sunt încă acolo... - Maşinărie?
Experimentul. Intenţionează să-l facă din nou!
De data asta, el va folosi mai multe Ymbryne.
Încă mai vrea să fie nemuritor.
Hollows atacă doar deosebiţii?
Fireşte că nu! Ei sunt monştri, Jake,
măcelăresc totul în calea lor.
Ei bine, nişte oi au fost ucise pe insulă.
Nu credeţi că ei sunt deja aici?
Ai văzut pe cineva cu ochii albi?
Regret, copii, nu putem rămâne aici.
Ce?
Plecăm mâine de pe insulă cu primul feribot.
Împachetaţti tot ce-i important.
Mâncaţi sandvişurile şi mergeţi la culcare.
Plecăm definitiv? Când ne vom întoarce?
Niciodată. Dacă d-şoara Peregrine nu e mâine seară aici să resteze bucla...
- Casa va fi bombardată. - Ce? Casa noastră?
Nu plânge, d-şoara Peregrine vă va găsi o altă casă minunată... altundeva.
Odată ce bucla asta se închide, gata! Nu mă mai pot întoarce în timpul meu.
Nu pari prea fericit.
Nu pot pleca aşa! Am o familie.
Şi te simţi obişnuit.
Ca şi cum nimic din ce faci nu schimbă nimic.
Iar acum ai o şansă să faci ceva care să schimbe totul.
Jake, suntem în pericol...
iar tu eşti singurul care îi poate vedea pe Hollows.
Mda, sigur că-i pot vedea, însă nu sunt bunicul meu.
Nu sunt şi eu... eu...
nu pot lupta, nu pot ucide pe cineva...
Am mai rămas aici pentru un singur motiv.
Te rog... pleacă.
Jake... Jake, iată-te! Mulţumesc lui Dumezeu!
Când am auzit că au găsit un cadavru, m-am speriat.
- Sunt câini vagabonzi pe aici? - Despre ce vorbeşti?
E ca şi cum,
când găsesc un animal rănit, mănâncă mai întâi părţile moi.
La fel s-a întâmplat cu tatăl meu.
Poliţia e pe drum.
Tată, trebuie să plec.
Nu... nu pleci, Jake.
Dacă ăsta nu a fost un accident...
atunci, pe insulă se află un nebun.
Îi cunosc pe toţi de pe insula asta
de o viaţă întreagă, cu excepţia ta şi a lui...
Iar el a fost în pub toată după-amiaza.
Şi eu la fel... am dormit.
Dar orbul? Adică...
presupun că era orb. Domnul cu ochelari negri.
A sosit cu acelaşi feribot ca şi mine.
- L-am tot văzut pe aici. - Jake! Jake! Jake!
Aşteaptă! Aşteaptă!
- Este fiul tău bine? - Nu, are probleme de sănătate mentală.
- Nu pot merge... - Merg eu, alerg zilnic 5 km.
Alo!
Alo! Tu eşti, tinere?
Ai venit prin?... Eşti un deosebit?
Oh da, şi-ţi sunt foarte recunoscător.
Este foarte greu... să găseşti bucle în zilele astea.
Deci, m-ai urmărit de pe plajă cu un scop?
Oh nu. Te-am urmărit pentru mai mult de atât!
Dr. Golan?!
Uneori, când îmi convine... amploarea
abilităţii mele este limitată de imaginaţia mea...
Ceea ce nu pot schimba...
sunt ochii mei.
D-le Barron, ce mai faci?
Te-am văzut, la bunicul tău. Speram să obţin de la el
adresa d-şoarei Peregrine, însă vai...
prietenul meu de călătorie a ajuns înaintea mea.
Şi după cum ştii, nu poţi opri un Hollowgast flămând.
Vorbind de prietenul meu de călătorie... vine.
Şi crede-mă când îţi spun...
nu vrei să fii aici când ajunge.
Deci, să mergem pe drumul nostru... Mergem?
Nu trebuie să uit calendarul nostru.
Îl poţi aduce din salon, te rog, d-şoară Avocet?
Mergeţi să-i ajutaţi pe ceilalţi.
D-şoară Peregrine, ce plăcere să te cunosc, în sfârşit!
Putem intra?
Copii, vreţi să coborâţi, vă rog?
Eu dau ordinele în această casă, d-le Barron!
Nu azi.
Ar trebui să ştii că Jake şi-a îndeplinit scopul.
Dacă-i preţuiţi viaţa,
vă sugerez să faceţi cum vi se spune! Copii!
Shush!
Nimeni nu le spune copiilor mei ce să facă.
Copii, coborâţi, vă rog.
D-şoară Peregrine... Am crezut că ţi-am spus să taci!
Copii, pentru siguranţa lui Jake, vom face ce ne cere d-l Barron.
Vrea să mă ducă cu el la ascunzătoarea lui în Blackpool.
Deci, pentru protecţia lui, vrea să iau forma de pasăre,
preferabil în colivie...
Şi vrea să mergeţi într-o cameră cu încuietoare, cum ar fi salonul.
Iar pe Jake nu-l va elibera,
pentru că se teme că va fi atacat imediat ce-şi pierde avantajul.
Correct, d-le Barron?
Te sacrifici pe tine şi pe noi toţi... pentru Jake?
D-l Barron călătoreşte cu un Hollow, Enoch.
Odată ajuns aici, suntem toţi morţi.
Enoch, doar Jake îi poate vedea.
Ea vrea să spună că el e singura noastră speranţă.
A fost un privilegiu pentru mine să am grijă de voi toţi.
Adio, copiii mei.
Acum, dă-i drumul.
Promite-mi un singur lucru, Jake.
Că vei încerca să ai grijă de toţi.
Promit.
Se întunecă. N-o să le puteţi vedea nici măcar umbrele.
Trebuie să rămânem înăuntru. E singurul loc unde avem o şansă.
Are dreptate.
Acum... unde îşi ţine armele d-şoara Peregrine?
Acolo. Să mergem.
Acum... în regulă, copii.
Asiguraţi-vă că toate uşile şi ferestrele sunt închise.
Totul trebuie blocat. Acum, mergeţi repede.
Aici.
Jake, cred că în seara asta, mai bine răspunzi tu. Ok.
- Alo? - Alo. Sunt Abe. Cine-i?
Nu... Nu mă cunoşti încă. Sunt Jake.
Ah! Eşti nou. Ei bine, bun venit în familie, Jake.
Acum nu pot vorbi mult,
deci, spune-i d-şoarei Peregrine că sunt la baza aeriană, şi sunt bine.
Am vrut doar să-ţi spun că-mi este dor de tine.
Iar dacă te-am dezamăgit... îmi pare rău.
Şi eşti cel mai bun bunic din lume.
- Fiona! - Ţine!
D-şoară Avocet! Acum, copii, dacă sunteţi cu toţii aici, există câteva reguli.
Ocupaţia voastră principală e să staţi în siguranţă.
Lăsaţi-l pe Hollow în seama mea.
Nu vreau să văd nimic eroic.
Acum, cei dintre voi cu uneltele de grădină, trebuie să insist ca...
Nu, Enoch! Înapoi!
- Mergeţi! Plecaţi în mansardă. - Haideţi!
Ia-o!
Mergeţi! Mergeţi! Plecaţi! Haideţi cu toţii.
Bine... la naiba! E aproape momentul resetării.
Fiona, poţi face ceva cu copacul ăla?
- Da. - Ai grijă.
Plecăm pe ferestre. Să mergem! Repede!
Haide!
Claire! Haide jos.
Ai grijă!
Haide, Fiona!
Să mergem!
- Ce a fost asta? - Închiderea buclei. A dispărut.
Îmi pare rău, Jake. Ce facem acum?
E vreo urmă de Barron...
şi d-şoara Peregrine?
Au plecat. Barron trebuie să fi avut o barcă.
Ei bine, trebuie să mergem după ei. Ştim că o duce la Blackpool.
Dar Blackpool e la km distanţă, iar următorul feribot
pleacă peste câteva ore. Nu vom ajunge la timp.
Nu şi dacă mergem şi noi cu barca.
Deci, e o buclă aici în Blackpool. E veche de doar 6 luni.
11 ianuarie 2016. Dispărând d-şoara Avocet...
- Nu mai poate fi resetată. - Când bucla se închide...
Atunci timpul revine la normal.
Jake, ştii ce înseamnă asta, nu-i aşa?
O să muriţi.
Nu la asta mă refer.
Noi trebuie să ne întoarcem la timpul nostru. Nu tu.
Tu poţi continua să trăieşti în 2016.
Dar de ce aş face asta?
Dacă-l ucidem pe Barron, el va dispărea, însă timpul va continua.
El nu va merge în Florida.
Abe nu va muri şi tu poţi merge acasă.
Pot să-l văd pe bunicul.
Ascultă! Le pot explica totul.
Îi pot convinge să mă ducă pe insulă.
Aşteaptă... veţi mai fi acolo? Bucla noastră veche a dispărut... definitiv.
Nu ne vom mai revedea din nou.
Credeam că vrei să rămân.
Ştiu că-l vei alege pe Abe. Dacă-mi păsa, nu ţi-aş fi spus.
Deci, aţi găsit pe hartă bucla d-şoarei Avocet?
E aici, dar e nouă, a făcut-o la începutul anului acesta.
E anul meu.
Dacă nu ieşim înainte să se închidă, vor fi blocaţi în ianuarie 2016.
Minunat! Deci, timpul ne va atinge pe toţi, vom muri cu toţii, cu excepţia ta!
Plan? Bucla se închide la 4:30.
Adică, trebuie să intrăm, să salvăm Ymbrynele şi să ieşim.
Dacă nu vom fi deja morţi.
D-şoara Avocet a spus că maşinăria e în pivniţa clădirii Turnului Blackpool.
Asta înseamnă că vom fi înăuntru cu Hollows.
Nu... nu vom fi! Am un plan, dar voi avea nevoie de ajutorul vostru.
- Nu poate fi aici, nu? - Intrarea buclei poate fi oriunde.
Cea din Londra e într-un tunel subteran.
- Sigur, asta e? - Aşa cred.
Miller, vreau să faci tu ceva mai întâi.
Bine, ştiu.
Uite! Acolo e turnul. Nu e departe.
Uşor de spus pentru tine! Eu îngheţ.
Gata?
Toate uşile către pivniţă sunt încuiate. Singurul mod să ajungem la Ymbrine e...
- Prin culise. - Câţi Hollows poţi vedea?
Patru. Sunt veşti bune.
Cred că noi doi avem definiţii diferite pentru veştile bune.
Înseamnă că prietenii lui Borron nu au sosit încă...
Înseamnă că nu au început experimentul. Nu am întârziat prea mult.
Ok, Emma, eşti gata? Ştii ce să spui.
Hei, Jake.
Fratele nostru trebuie să ni se alăture din clipă în clipă.
Asta e o zi...
Hei! Tu de acolo de jos.
Ţi-am ucis prietenul Hollow, d-le Barron,
şi acum am venit pentru d-şoara Peregrine.
Adu-o pe ea şi pe celelalte Ymbrine pe doc
în 5 minute... sau vei suporta consecinţele.
Copiii ăştia trebuie să fie la fel de nebuni ca şi directoarea lor.
Totuşi... Hollows vor fi încântaţi să-i mănânce.
Unde sunteţi?
Ştiu că sunteţi aici undeva.
Ah... bine..., ascultaţi-mă.
Vreau să-i urmaţi pe d-l Archer...
şi pe d-l Clark.
Ei vă vor duce la doc pentru un mic ceai de după-amiază.
D-le Archer, d-le Clark,
adunaţi-i pe Hollows şi duceţi-i la doc.
Acei copii l-au ucis pe Malphus?
Barron l-a avut pe Malphus de când l-a ucis pe Abe Portman.
Acesta e Abe Portman pe care-l căutam de câteva luni.
Aveam nevoie doar de câteva minute
să obţin de la el locaţia buclei d-şoarei Peregrine.
Dar nu.
Malphus nu a putut aştepta şi în schimb,
a trebuit să mă deghizez în psihiatru,
timp de 3 săptămâni în Florida.
Ai fost vreodată în Florida?
Nu v-am spus să-i adunaţi pe toţi Hollows?
Dacă-i o capcană?
Sigur că e, d-şoară Edwards! Dar ce avem?
Câţiva copii contra 4 Hollows. Să terminăm cu asta.
Jake, sunt blocată!
Grăbeşte-te!
Vin!
Să mergem.
Enoch, acum!
Du-te acum!
Acum pot fi văzuţi.
Faza a doua.
Emma! Du-te!
Nu staţi aşa acolo! Prindeţi-i!
Bine, bravo, băieţi. E timpul pentru pasul 2.
S-o salvăm pe d-şoara Peregrine.
Ăsta e... un fel de pasul 3. Mai întâi avem de-a face cu Barron.
Haideţi.
- Trebuiau să se întoarcă până acum. - Am spus că e o capcană.
Dacă e adevărat, poate ar trebui să mutăm acum Ymbrynele.
Nu eşti serios?
Nu-ţi par serios? Nu arăt ca un om care a străbătut lumea,
să caute încă un ochi să mănânce, cu speranţa de a recâştiga
destulă umanitate pentru a se întoarce la cercetările lui?
Un om care a petrecut ani...
să vâneze Ymbryne şi să se pregătească pentru această noapte?
Şi 2... nu... 3 zile în Ţara Galilor...
pretinzând că studiază păsările. Vă asigur că nu voi sta degeaba.
Să-mi văd destinul deraiat.
Hugh, fă-o acum!
Veniţi înapoi aici! Prindeţi-i!
Uite, dă-te jos!
Crezi că poţi sta în calea mea?
Tu, Jake,
eşti mulţumit că îmbătrâneşti şi că mori,
ca şi cum nu ai avea darul de a fi deosebit, deloc?
Eu sunt o fiinţă superioară. Deţin un secret al vieţii eterne.
- Scuze că întrerup. - Ce nai...?
Bronwyn.
M-ai ratat din nou, Jake.
Am înţeles, precizia nu este specialitatea ta.
Abe era un adversar mult mai vrednic.
Nu-l lăsa să ajungă la păsări!
Trebuie să mă pui în legătură cu croitorul tău.
Ymbrynelor... Ymbrynelor, iată că vin!
Rece. Aşteaptă ca sângele să-ţi îngheţe în vene.
Hei!
Asta a fost încercarea ta să-ţi salvezi prietenul? Nu-i aşa?
Jake! Îl voi ţine cât de mult pot.
Când vei înţelege că nu tragi bine cu chestia aia?
Adu-i pe ceilalţi,
ne întâlnim la intrarea în buclă.
Să te scot.
La un moment dat, vei rămâne fără suflare
şi atunci totul se va termina.
Moartă pentru iubitul Jake şi d-şoara Peregrine...
şi viaţă veşnică pentru mine.
Şi o mentă pentru tine.
Olive! Olive!
Îmi pare aşa de rău, Olive.
Nu te-am apreciat niciodată, în toţi aceşti ani.
Nu am văzut cât de norocos eram.
Eram obişnuit să te am acolo şi nu am realizat.
Ce nu ai realizat niciodată?
Găsiţi-vă copiii. Creaţi bucle noi.
Deci, Jake,
văd că ai moştenit abilitatea bunicului tău.
Eşti la fel de enervant ca şi cum era el.
Vorbind de Abe, dacă-l vei vedea în viaţa de dincolo,
trimite-i salutările mele.
Te rog, nu putem risca să te ia din nou.
Enoch! Unde-s ceilalţi?
Sunt în sigranţă. Olive îi conduce înapoi la corabia fantomă.
Jake, are nevoie de noi. Barron este prea puternic.
Ai pierdut-o pe d-şoara Peregrine. Ai pierdut totul!
S-a terminat!
Jake?
Emma? Aşteaptă, nu sunt eu. E Barron.
Nu-l asculta. El e Barron. Eu sunt Jake. El e Barron.
Ei bine, eu trag mai bine decât Jake.
Deci, nimeni nu mişcă, până nu rezolvăm asta.
Ascultă-mă. Eu sunt Jake.
Am crescut în Florida şi am vrut să fiu un explorator.
Am crezut că nimic nu se va schimba, pentru că eram obişnuit.
Ăsta e Jake, trage în Barron.
Aşteaptă! Eu i-am spus toate astea. A fost psihiatrul meu.
Tu ocupă-te de el.
Eu voi merge s-o găsesc pe d-şoara Peregrine.
Aşteptaţi. Pot demonstra că sunt eu, deoarece nu sunt obişnuit.
Pot face ceva, ce nimeni nu poate.
Pot vedea monştrii.
Aşteptaţi, eu sunt!
Enoch!
Trebuie să plecăm. Se închide bucla.
Mda.
Noi plecăm.
Emma...
Îţi iubeşti bunicul. Nu e nimic mai mult de explicat.
Nu, i-am promis d-şoarei Peregrine că voi avea grijă de voi toţi.
Şi cu ea rănită, şi cu voi fără o buclă...
Îşi va reveni şi până atunci, vom fi în 1943.
Vom îmbătrâni doar cu o zi, ca şi oamenii normali,
Ceea ce nu poate fi un lucru rău. Dar cum rămâne cu Hollows?
Cât timp sunt acolo, nu sunteţi în siguranţă.
N-avem nevoie de tine ca să ne faci să ne simţim în siguranţă, Jake.
Pentru că tu ne-ai făcut curajoşi. Şi asta e mult mai bine.
Haideţi, băieţi, să mergem!
Şi apoi ne-am luat rămas bun, iar bucla s-a închis.
Eram atât de speriat că nu vei fi aici.
Că nu te voi mai vedea vreodată. Sunt în siguranţă.
Să-ţi dau cadoul de ziua ta. Bunicule, ziua mea nu durează luni de zile.
Pentru călătoriile tale. Du-te la ea, Jake.
Ai harta. Te poţi întoarce în 1943.
Chiar şi aşa, au plecat cu un vas. Nu ştiu unde se află.
Însă ştii unde au fost.
N-ai idee cât mi-a luat să ajung aici.
Cea mai apropiată buclă a fost în deşertul California.
Am folosit-o să ajung la bucla din Tokyo.
Asta m-a condus spre cea mai apropiată buclă din 1942,
unde m-am înrolat în marină. Nu întreba.
Apoi, am petrecut 2 luni în Londra, încercând...
Gata. Cu toată viteza înainte!
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania