Traducerea şi adaptarea: MARIUS POP - marioland@email.ro Revizuire: Kai
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "Never Been Kissed (1999) 720p BRrip_sujaidr"
UN SĂRUT ADEVĂRAT Să prinzi o stea căzătoare
UN SĂRUT ADEVĂRAT Şi să o pui în buzunar
UN SĂRUT ADEVĂRAT Niciodată să n-o laşi să se stingă
Să prinzi o stea căzătoare şi să o pui în buzunar...
Ştii cum în unele filme...
au o secvenţă de vis,
numai că nu îţi spun că e un vis ?
Ăsta nu e un vis.
Nu trebuia să fie aşa.
Încercam să-mi fac meseria,
şi atunci s-au întâmplat anumite lucruri.
Păi, aşa e viaţa.
Şi acum sunt aici.
Să prinzi o stea căzătoare şi să o pui în buzunar...
Crede-mă. Nu sunt genul acela de fată...
care să facă aşa ceva.
Vreau să spun că acum 2 luni,
nu m-aş fi putut alege eu însămi din mulţime.
Bună. Sună-mă.
Ţi-am spus.
Eu sunt acolo.
Dragostea poate veni să te bată pe umăr...
Eram cea mai tânără editoare la Chicago Sun-Times.
- Josie. - Bună.
- "Teatru" ? - Engleza americană foloseşte "E-R".
Engleza standard foloseşte "R-E".
Deci, dacă nu eşti un american pompos,
Eu aş spune "E-R".
Aveam biroul meu, provizii nelimitate de birotică,
şi un asistent profesionist şi dedicat.
M-am gândit la o nouă frază.
"Putere e puternic."
Un slogan nemaipomenit, nu ? Extraordinar. Incredibil. Ce ?
- Îmi dai mesajele ? - Da.
Serios, ultima dată când ne-am văzut,
păream gras ?
Bine. Ai ezitat.
- Nu. Caz închis. Lasă. - Scuză-mă, Merkin.
Am observat că nu sunt cărţi de index.
Nu pot face adnotări fără ele.
Merkin nu se prosteşte. Lucrează, bine ?
Du asta la bancă.
E putere, dragă. E putere.
Şefa mea.
Nu. E doar puţin încordată.
Tot biroul ei nu e Feng Shui.
Toate birourile sunt blestemate, ştii ?
Crezi ar ar trebui să-i pun în clor jeanşii...
Josie !
Ghici cu cine am făcut-o aseară.
Cu Roger de la pagina de Opinie ?
Cine ţi-a spus ?
Tu. Ai spus ieri, şi citez:
"Am o întâlnire diseară, cu Roger de la pagina de Opinie,
şi o voi face cu el. "
Computerul a căzut.
Îmi trebuie povestirea până la 17:00.
Cred că nu va fi copia un dezastru.
E "sper" că nu e un dezastru.
"Cred" e un adverb. Înseamnă "a spera".
Defineşti copia,
şi cred că copia nu are sentimente.
Deci, Anita...
Tu şi Roger de la pagina de Opinie.
Cine ţi-a spus ?
- Roger de la pagina de Opinie. - Serios ?
- Anita ? - Ce ?
Nu mă face să-ţi mai trimit un memoriu...
despre întâlnirile inter-birouri.
E "intra-birouri. "
Şi nu sunt întâlniri. Fac doar sex.
Şi care este politica mai exact, Augustus ?
Dacă tu nu ai parte de niciuna, atunci să n-aibă nimeni ?
De câte ori am concediat-o ?
- De 5 sau 6 ori. - De 8.
Gus...
Ai citit ideile de povestire pe care ţi le-am lăsat pe birou ?
'Neaţa, dle Strauss.
Da, mamă casnică şi oarbă.
A fost bine. Kahune se ocupă de asta.
Da. Kahune. E bine.
Geller, am mai trecut prin asta.
Eşti un editor bun.
Poate cel mai bun editor al meu.
Nu eşti reporter.
Ai folosit 5 din ideile mele.
Gus, te rog.
Orice om obişnuit crede că poate să scrie,
dar un jurnalist ajunge acolo unde cad bombe.
E agresiv. Prinde taurul de ouă.
Crezi că nu pot să prind taurul de ouă ?
Geller, tu nu vrei o viaţă de reporter.
Crede-mă. E o viaţa murdară,
şi tu eşti ordonată şi controlată,
şi îmi aduci copia la 17:00.
Pot să scap de sub control.
Copia până la 17:00 !
Josie, poate Gus are dreptate.
Ştii, nu mori dacă te relaxezi şi te distrezi puţin.
Ştii, Roger are un amic, Marshall, la Editare.
Poate ieşim toţi la o întâlnire dublă.
Marshall, "Ducele" ?
Jur pe Dumnezeu, Josie ! Haide !
Spune-mi când a fost ultima dată când ai fost la o întâlnire ?
Sunt concentrată asupra carierei acum.
Ai lenjerie colorată ?
Cu dungi sau alt model ?
Tipul potrivit e acolo.
Eu nu o să sărut o grămada de rataţi...
până o să ajung la "El".
Da, dar ştii ce ?
Câteodată e plăcut să te săruţi cu rataţi.
Când voi fi sărutată, voi şti.
Bine. Dacă nu ai mai sărutat până acum un băiat,
atunci avem probleme mai mari decât cea cu lenjeria.
Am sărutat un tip.
Am sărutat băieţi.
Eu doar...
nu am simţit acel ceva.
Acel ceva ?
Aşa îi spun copiii din zilele noastre ?
Acel ceva.
În momentul în care săruţi pe cineva,
totul în jurul tău devine ceţos...
şi singurul lucru clar eşti tu şi acea persoană...
şi realizezi că acea persoană...
e singura persoană pe care trebuie să o săruţi...
pentru tot restul vieţii.
Şi pentru o clipă primeşti acest dar incredibil,
şi vrei să râzi, şi vrei să plângi...
şi te simţi aşa de norocoasă că l-ai găsit.
Şi speriată că totul va dispărea în acel moment.
Fir-ar, fato. Ai stofă de scriitoare.
Lumea zice că-s nebun...
Bine... terminat.
Ce credeţi ?
Unde se potriveşte ?
În dormitor ?
Exact la asta mă gândeam.
Perfect.
Şedinţa abia a început.
Să încep prin a spune că am fost impresionat...
de reportajul de investigaţie pe care Dutton l-a făcut...
despre pesticide în supermarket-uri.
Dar din moment ce Trib a făcut un reportaj asemănător, dar mai bun,
eşti concediat.
Dutton, m-ai auzit ? Eşti concediat.
Afară, afară, afară.
Închide-ţi biroul.
Pa pa, Dutton.
Bună, restul încă lucraţi aici.
Să sărbătorim asta prin încă un reportaj sub acoperire.
Acum, ştiţi că inspiraţia mea pentru poveşti...
vine, desigur, din viaţa personală.
Cine ar fi crezut că incursiunea mea în domeniul implantului de păr...
ar fi dus la povestea de prima pagină de luna trecută ?
"Părul de azi, dispare mâine" Excelentă poveste.
Deci oricum, azi noapte,
luând cina cu familia mea...
Roger.
Şi fiul meu mai mic se îneacă.
Şi mi-am dat seama că fiul meu era alergic la arahide.
Mi-am spus: "Sfinte Sisoe ! Nici nu-mi cunosc copii. "
Cât de mult îi cunoaştem pe liceeni ?
Ce gândesc ei ?
Şi atunci m-a lovit.
Bum !
"Semestrul meu în liceu."
Tu.
- Cum te cheamă ? - Josie.
Jose ?
Josie Geller.
Josie Geller, începi de vineri.
Distracţie plăcută.
Şedinţa a luat sfârşit.
Josie !
20 de minute de stat.
L-a speriat pe Yogi.
Mă scuzaţi.
Josie.
Chiar se întâmplă !
Primul reportaj sub acoperire al lui Josie Geller !
Josie, poate ar trebui să refuzi.
De ce ? Nu crezi că mă descurc ?
Nu, nu ! Doar că...
E multă presiune de prima dată.
Adică, ăsta nu-i un articol de jumătate de pagină.
Ăsta e un articol important, bine ?
Uite ce i-a făcut Rigfort lui Dutton acolo,
şi tipul ăsta e văr cu el.
Nu-ţi face griji.
Voi îndrepta situaţia.
Niciunul din voi nu crede că voi reuşi ?
Nu am spus asta, Josie.
Anita, când ai vrut să-l seduci pe tipul de la corespondenţă,
şi ai crezut că nu poţi învăţa spaniola destul de repede,
cine te-a ajutat cu verbele ?
Senorita Josie.
Şi, Gus, când ai vrut să înveţi să croşetezi,
cine te-a învăţat să foloseşti andrelele ?
Tu.
- Croşetezi ? - Da.
Deci asta e şansa mea.
Păi, n-o să te opresc tocmai eu, Geller.
- Mulţumesc ! - Bine.
Nu mă face să-ţi dau un memoriu despre îmbrăţişările la birou, bine ?
Acum vine partea grea.
Mamă ! Trebuie să ai 17 ani din nou.
Bine, care-i primul lucru de care ai nevoie ?
O vrei pe "Bambi" ? Nici gând.
Rob, te rog.
De ce nu-i ceri maşina mamei ?
Nu pot folosi o mini-dubă. Îmi trebuie o maşina ieftină.
Ceva clasic.
Doar pentru câteva luni.
Câteva luni sunt vreo 10 ani în viaţa lui Bambi.
E ciudat că le pui nume maşinilor.
De ce ? Băieţii îşi pun nume la penis.
Bine.
Îţi dau Buick-ul La Sabre al meu...
şi poţi să-i pui ce nume vrei.
Serios ?
La Sabre.
Nu. Nu cred.
Are tot ce vrei.
Poate.
Sunt pantaloni scurţi sau e fustă ?
Sunt pantaloni gaucho. I-am cumpărat.
Aloha ! Bine aţi venit ! Fiecare client primeşte o salbă de flori.
Relaxează-te, Vaughn. E doar sora mea.
Aloha, pe naiba.
Uşurel, amice.
Rob, ai vorbit cu tipa de la...
Colegiul Zonal Lakeshore ?
Nu.
Ai putea începe înainte de noul semestru.
Ai putea vorbi cu ea despre o bursă pentru baseball.
E prea târziu, Josie, ştii ?
Nu merg la colegiu.
Nu mai joc baseball.
Asta e viaţa mea.
Ăsta e un magazin hawaiian care vinde ambalaje pentru cadouri.
Ai avut o lovitură meseriaşă la colegiu.
Ai lăsat un caz de infecţie să te oprească.
Nu vrei să te muţi de la mama şi tata ?
Să-ţi plăteşti tu facturile ?
De ce ? Ca să am parte de "fericire", ca şi tine ?
Sunt fericită.
În plus...
Ai în faţă noul reporter sub acoperire...
pentru Chicago Sun-Times.
Sunt Josie Geller, elevă de liceu,
clasa a XII-a, promoţia 1999.
Glumeşti, nu ?
- Ce ? - Îţi aminteşti de liceu ?
A fost demult.
Ţii minte cum îţi spuneau în liceu ?
Josie Scârboasa !
Josie...
Josie Scârboasa.
Ştiu. Eu am inventat-o.
Nu mă aşteptam să prindă.
Josie...
Care-i problema ? Pari ameţitoare.
Ameţită. Par ameţită.
Bună, Billy.
Am văzut că nu ai fost la matematică azi...
deci, am decis să-ţi aduc notiţele.
Asta e o idee foarte rea.
Mă simt bine.
Mă numesc Josie.
Sunt din Scranton, Pennsylvania,
Statul Keystone.
Stai.
Unde mergi ?
La liceu...
pentru că sunt elevă de liceu.
Sunt aici cu colegii mei.
Salut, gaşcă.
Bună.
Pager. Pare în regulă.
Organizator computerizat.
Instrument de înregistrare.
Pot să prind un taur de ouă.
Pare în regulă.
Ăsta e lansator de proiectile.
E o armă.
Dragi elevi, azi avem plăcerea să explorăm...
cultura preistorică a Indiei.
India...
Bună. Salut !
Bun venit. Intraţi, intraţi.
Scuze că am întârziat.
Îmi pare rău, dar azi am uitat să-mi iau medicamentele.
Aşează-te.
"Josie", da.
Casa mea e casa ta.
E aşa de trist.
Ştiu, 5 găini au trebuit să moară...
ca să arate ea atât de stupid.
Josie, în clasa mea, e inacceptabil să întârzii.
Îmi pare rău.
Păi, nu la fel de tare ca şi mie.
10 minute în pălăria aia, nu vei mai întârzia niciodată.
Bine. Deci să aflăm câte ceva despre tine.
Ridică-te.
Mă numesc Josie Geller.
Sunt elevă de liceu.
Vin din...
Billy ?
Scuză-mă.
Eşti din Billy ?
B-bali.
Billy Bali.
E o suburbie din Bali.
Bali ! Naţiunea insulei Bali.
Fascinant.
Ce făcea familia ta acolo ?
Eram...
Crescători...
Crescători de oi.
Familia mea creştea oi ?
Notă: studiază Bali.
Ucide-o pe Anita pentru că a ales această costumaţie.
Găseşte şi distruge sombrero.
- Noi stăm aici. - Da.
Scuze. N-am ştiut că sunt ocupate locurile.
Nu sunt.
'Neaţa, tuturor.
'Neaţa.
Nu cred că ne-am întâlnit.
Sunt Sam... Coulson.
Şcoala a fost de acord să-mi ziceţi Sam.
Sunt Josie, dar sunt sigură că şcoala...
ar fi de acord să-mi spui aşa.
Deci bun venit în lumea lui Shakespeare - "Cum vă place".
Poftim.
E un exemplu al comediei pastorale shakespeareane...
Acum, ştie cineva ce înseamnă asta ?
Da. Asta-i fac laptelui.
Nu, Sarah. Aia se numeşte...
pasteurizare.
Dar e aproape.
Papagal ?
Bine. Altcineva ?
Josie.
Pastoral înseamnă la ţară,
original apărut în Poemele lui Vergiliu.
Vine din latinul "pastoralis", a paşte.
Sigur ai 17 ani ?
Da.
Am 17 ani.
Desigur.
Mă scuzaţi.
Ce e în salată ?
Mulţumesc.
Kirsten, brioşa aceea are 75 grame de grăsime.
Ţi-am spus că Lisa are hemoroizi ?
Bună.
- Nasol. - Bună.
Bună, Kristin.
E Keer-sten.
Bine.
Păi, asta o să-mi fie de învăţătură să port jeanşi albi după Ziua Muncii.
Nu cred că trebuie să porţi jeanşi albi după 1983.
Aşa e.
Da.
Bine, deci, care sunt visele şi speranţele voastre ?
Ceva interese ?
Bună.
Sunt Guy.
Bună.
Da, eşti un tip.
Ce mai tip !
Mamă.
Rimează.
Eşti la cursul de Educaţie Specială ?
Adică, eşti ?
- Nu pot să cred că a spus asta. - Chiar a spus asta.
O să plec.
Să nu aluneci, dragă.
E pe dinafară.
Câţi ani am ?
Aproximativ 6350 de zile.
Acum, poate diferi...
în funcţie de luna naşterii !
Bine.
Bine, mulţumesc.
S-o facem !
Mai repede ! Haideţi, fetelor !
Hai ! Mişcaţi ! Sus picioarele !
Haide !
Mai mult devotament, Geller !
Mişcă !
Haide !
Îmi trebuie... apă.
Arăt cumva ca o chelneriţă ?
Acum, vei termina sprinturile...
pentru că dacă nu, pici examenul.
Şi dacă pici la sport, nu o să intri la colegiu.
Voi încă mai spuneţi minciuna asta ?
Până aici, Geller.
Jos. Bagă 20 de flotări.
Nu.
Nu-ţi fă griji, Rob.
Pun benzină premium în ea.
Josie, ţi-am spus. Bambi e o tipă normală.
Stai puţin.
Totul e în regulă, Rob. Te sun eu mai târziu.
Josie, nu închide...
O fac tuturor copiilor noi.
Cine sunt ei ?
Guy Perkins şi rozătoarele lui incredibile.
Îţi împing maşina din parcare şi o ascund,
şi stau acolo şi te privesc în timp ce tu o cauţi.
- Sunt Aldys. - Sunt Josie.
Aldys. Interesant nume.
Când nu e al tău.
Mama trecea prin faza "Poveşti de dragoste Harlequin".
Mie-mi spui !
Ce zici să fii numită după o pisica ce cânta la chitară ?
Nu contează.
Uite, vrei să mergem la Nano...
şi să mâncam ceva ?
Da. Mi-ar plăcea.
Deci spune-mi, care sunt speranţele şi visele tale ?
Ce vrei să fii ?
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Vreau să fiu profesoară la literatura medievală.
Vreau să fiu scriitoare.
Vreau să cânt la flaut.
Vreau să fiu olar. Pictor.
Vreau să fiu arhitect,
şi vreau să merg la Universitatea Northwestern.
Am fost acolo !
De ce ?
Da. Odată, ca să folosesc baia.
E bine amenajată.
Dumnezeule.
Bună.
Am primit mesajul.
Ce fel de poveste urmăreşti ?
- E tata. Îşi face griji. - Da. Şi eu.
Da, bună, tată. Şi mie mi-e dor de tine.
Eşti o păpuşă bolnavă, ştii asta, Geller ?
E o expoziţie la cafenea.
Lasă-mă să ghicesc.
Ştii teribilul adevăr al salatei.
Păi, va fi despre frunzele de piper roşu.
Geller, vrei să fii reporter ?
Caută ce se vinde.
Scandaluri sexuale, mită, oameni care sar de pe clădiri.
Deci, dacă nu cumva un puşti se sinucide pentru că a fost plătit...
să facă sex cu mascota şcolii într-un bol mare de salată,
nu ai nimic.
Sună-mă când ai ceva.
Le place să deconecteze bateria.
Poftim. Ca să ştii,
cred că nu s-a mai fabricat modelul ăsta din 1974.
- Da, merci. - Sigur. Nicio problemă.
Josie, mă întrebam...
Cum stai cu calculele ?
Bine.
N-ai vrea să te alături "Numitorilor" ?
Avem un grup foarte amuzant de studiu,
şi mergem la toate întrunirile din zonă.
Şi nu că ai avea nevoie, şi nu vreau să sun ca "Naşul",
dar îţi putem oferi un anume grad de protecţie,
dacă ştii ce vreau să spun.
Sună grozav.
"Lumea e o scenă,
iar toţi sunt actori."
Ştie cineva ce vrea să spună Shakespeare prin asta ?
Oricine ?
E vorba de deghizare.
De a juca un rol.
Şi asta e tema piesei "Cum vă place".
Acum, ştie cineva unde putem vedea asta ?
Păi, Rosalind se deghizează în bărbat,
şi reuşeşte să fugă în pădure.
Aşa e. Şi atunci când e costumată...
îşi poate exprima, în sfârşit, dragostea faţă de Orlando.
Vedeţi, ce încearcă Shakespeare să facă...
e să ne spună că atunci când suntem deghizaţi ne simţim mai liberi.
Facem lucruri pe care altfel nu le-am face.
Brett, ce se întâmplă când ieşi pe terenul de fotbal...
în echipament ?
- Facem legea ! - Da !
Strigaţi. Loviţi oameni.
Atingeţi fundurile altor bărbaţi.
E în regulă pentru că eşti în echipament.
Vedeţi, deghizarea schimba regulile.
Să vă spun o poveste.
Primul meu sezon de hochei...
Sincer, jucam groaznic...
Mă temeam să joc. Într-o zi, tata mi-a cumpărat o cască nouă.
Semnată de Gordie Hawn.
Haideţi, măi, Gordie Hawn.
Era ca un fel de Tiger Woods la hochei.
De fiecare dată când îmi puneam casca mă simţeam invincibil.
Patinam mai bine, verificam stânga şi dreapta.
Odată am fost chiar suspendat pentru că m-am bătut.
Ideea este că deghizarea poate fi eliberatoare.
Poţi face lucruri care nu credeai că sunt posibile.
Şi îţi poate deschide calea spre iubirea vieţii tale.
Josie, citeşte, te rog, discursul din Actul 5.
"De cum s-au cunoscut şi s-au văzut,"
"De cum s-au văzut, s-au iubit..."
Mă observă ?
Mă aude strigându-i numele ?
Câteodată cred că şi zeii îmi aud durerea.
Vocea lui e minunată
Dacă aş putea primi un sărut.
Ce am crezut noi că nu se va întâmpla niciodată ?
Sunt cea mai populară fata din liceu, şi Billy mă invită la bal.
Da.
Poftim ?
Billy Prince te invită la bal !
De ce ?
Nu ştiu.
Poemul.
Ştiam că o să-i placă poemul.
Billy Prince mă invită la bal ?
Asta am spus.
Dumnezeule !
Am rămas fără cuvinte.
Asta nu mi s-a mai întâmplat.
Să nu uitaţi de piesa de săptămâna viitoare.
Scuzaţi-mă, îmi daţi voie la dulapul meu ?
Acum, în legătură cu balul:
Tema pentru bal a fost aleasă: Mileniul !
- Balul va fi beton ! - Cum adică ?
Aşa spun eu mai nou. Se împrăştie cuvântul ăsta ca focul.
Ce-i cu şcoala asta ?
În fiecare an concurează pentru cel mai bun bal.
Tema este totul, dragă.
Asta rămâne între noi.
Ce-i asta ?
Este vechea parcare. Acum i se spune "Curtea" !
Parcarea pentru câini e acolo.
Duceţi-vă.
Ultima dată când am verificat, era o ţară liberă.
Doar nu vrei să vii în Curte.
Nu vreau să caut cu voi, în coşul de gunoi.
Ce-ar fi să mergi acasă, să faci nişte calcule,
să realizezi cât timp îţi ia să îmbătrâneşti.
Ai vrut vreodată să mergi în Curte ?
Josie, e aiurea.
Doar stau şi se îmbată.
Pare aiurea.
E foarte aiurea.
Tu ai spus-o.
Curtea ?
- Josie ? Sunt şocat. - Ştiu.
Cine ar fi ştiut că aceşti copii...
Nu.
Sunt şocat pentru că am un reporter acolo, sub acoperire,
de aproape 3 săptămâni, şi am citit despre asta în Trib.
Kristen David de 17 ani spune:
"Da, toţi cei importanţi sunt aici sâmbătă seara."
Are dreptate.
Am aflat că e un loc popular pentru copii.
Aici sunt poveştile.
Vei deveni prietenă cu aceşti oameni.
Vei petrece cu ei.
Vei dansa cu ei.
Iar când merg la bal vei fi acolo !
Gus, ascultă.
Copiii populari şi cu mine...
Măcar îi cunoşti ?
Mi-au ascuns maşina.
Cunoaşte-i ! Foarte bine !
Slujbele noastre depinde de asta !
Gramatical nu e corect "depinde"...
Afară !
Haide, mişcaţi-vă !
Aşa !
Rob, faci dezordine !
Aşa făceai şi acasă la mama şi tata ?
Ei, făceam pizza.
N-o pot face !
Fir-ar ! Astea sunt liceene ?
Avem nişte gagicuţe bune !
Gus vrea ca eu să fiu prietenă cu ele.
Cu copiii populari. E imposibil.
- De ce ? - Nu ştiu cum ai fost tu în liceu.
Eu am vrut doar să fiu acceptată.
Iar ei mă torturau.
Nu mă pot întoarce la South Point South.
Acolo ai fost în liceu ?
Au o echipă de baseball mortală !
- Te rog ! - Bine.
Eşti adultă. Ai succes, ai absolvit prima...
lucrezi pentru un ziar, te speli pe cap acum.
Nu mai eşti Josie Scârboasa.
Aş fi vrut să fiu ca tine în liceu.
Pentru o zi aş fi vrut să ştiu cum e să fii popular.
Nu e aşa de greu.
Îţi trebuie persoana potrivită.
O persoană care să te considere mişto, şi te-ai infiltrat.
Restul se vor teme să pună întrebări.
Aşa e ?
Da.
Nu vrei să le arăţi, lui Gus, Billy Prince, ţie însăţi...
Nu vrei să le arăţi că copiii mişto nu te mai sperie ?
Că poţi merge acolo să fii prietenă cu ei...
să pui mâna pe reportajul tău !
Da.
- Acum ştii mai bine decât mine. - Mai bine.
Aşa te vreau !
Hai să te auzim. Nu mai sunt Josie Scârboasa.
Acum strigă !
Nu mai sunt Josie Scârboasa.
E bine !
"Josie şi Pisicuţele" !
- Ce faci aici ? - Dubiţa...
În regulă.
Ce se întâmplă ?
Un dispozitiv de supraveghere.
- Ce faci ? - Camera ascunsă.
Minunat, dar ar trebui să vorbesc cu Gus despre asta.
Geller, nu mai fi aşa imposibilă.
Gus ?
Nu, sunt marele şi puternicul Oz.
Uite cum o să facem.
Urmăresc casetele şi găsesc eu poveştile interesante.
Transmiţi.
- Mamă... - Aşa.
Baftă !
George, cum de eşti aşa calm ?
E muncă grea, ierburi.
Voi fi cu ochii pe tine.
Să înceapă petrecerea.
Aşa.
Ce faceţi, prietenelor ?
Sunt bine.
Şi aşa, Rosalind deghizată poate să vadă prin ceilalţi...
să trimită biletul misterios...
să privească dragostea din fiecare unghi...
şi să realizeze că-l iubeşte pe Orlando.
Să elibereze două inimi.
Mulţumesc. Frumos, Josie.
Spectacolul s-a sfârşit.
Mişcă. Înapoi la lucru.
Ai fost vreodată îndrăgostit ?
- Pleacă ! - Încetează, Gus.
Haide, făceam conversaţie.
Dragostea...
Termene limită, vânzări... asta înţeleg...
Ar trebui să mai ieşi, Gus.
Să-ţi pui o cravată, fetele vor alerga după tine.
Anita, lasă-mă în pace.
Am destulă muncă pentru toată noaptea.
Ascultă, n-am nimic de făcut diseară, deci, dacă ai nevoie de ajutor...
aş face-o cu plăcere.
Nu mai e Roger, de la pagina de Opinie ?
Mă scuzaţi, credeţi că putem întocmi un program să nu ne intersectam ?
- Unde-i ? - Cred c-am uitat-o.
Nu-ţi face griji. Mai am eu.
Ne vedem diseară la 19:30, da ?
Bine, bine.
Asta e beton !
Nu mai o împodobi ! E beton.
Ai 21 de ani ?
Nu, nu am 21 de ani. Am 17 şi sunt încă în liceu.
Tu cine eşti ?
Ieşi în timpul săptămânii ?
Baia e dezgustătoare.
- Vreau să o cunoşti pe Laura. - Prietena lui.
E în vizită din New York. Josie e o elevă de-a mea.
- Îmi pare bine. - Ce ?
Salut !
Îmi pare rău, nici măcar nu pot gândi aici !
Fără supărare, ştiu că-ţi place, dar sper să-ţi iasă din minte...
până o să te muţi la New York.
Firma are bilete la Met.
Păi, îmi place baseball-ul.
Mi-a părut bine de cunoştinţă.
Asemenea.
După cum văd eu, noi reprezentam viitorul.
Când voi avea eu banii şi puterea, femeile vor veni la mine.
Femeile vor veni la mine. Ştii ce fac ?
Fără nici o mişcare.
Bun venit în umila mea "barcă".
Să rezolvăm o treabă mică.
A fost grozav, fetelor !
Pot să stau acolo ?
Da, acceptăm toţi oamenii. Hai şi stai jos.
Mulţumesc frumos.
- Ce faci în seara asta ? - Foarte bine, mulţumesc. Tu ?
Mă simt bine.
Avem o prăjitură specială pentru tine.
Vrei ?
E o prăjitură specială.
Are vitamina E, B, T, H şi C.
E bună. Mănânc-o.
Nu, fato. Pune-o jos.
Spune nu.
E bună, nu ?
E delicioasă.
Ador ciocolata.
Nu ştiu ce-i cu ea ?
O ştiu.
E superioara mea.
Nu, Rob, cred c-am reuşit.
Cred c-am intrat.
Am fost bestială.
Ştii un cuvânt ciudat ? Furculiţă.
Ţi-am spus ce prieteni mi-am făcut ?
M-am împrietenit cu nişte Rasta.
Nu doar unul, o masă întreagă.
Dumnezeule, cineva mi-a mâncat plăcinta.
Nu ştiu cum s-a întâmplat asta.
Salut !
Ratato !
Ce se întâmplă acolo ?
Toţi au luat-o razna ?
Priveşte în sus, fato.
Ratată !
Priveşte !
Dumnezeule !
Calmează-te. Şterge-o şi totul e bine.
Ce faci ?
A mâncat iarbă la micul dejun.
Parcă ar fi Canalul Umilirii.
Alo ?
Bună, Billy. Bine, o să fiu afară.
- Distracţie plăcută. - Merci. Pa.
Bună, Billy.
Scrie o poezie despre asta !
Josie, tu eşti, dragă ?
Josie, ridică-te.
Te simţi bine ?
Ai înnebunit ? Ce faci aici ?
Acum m-am înscris. Fii atentă.
Făcută la Tiki Post.
- Poţi face asta ? - Tocmai am făcut-o.
Josie, asta e.
Jocul nu s-a sfârşit. Doar mi s-a părut mie.
Dacă intru în echipa de baseball mă pot vedea căutătorii de talente.
Mai am o şansă.
- Dar ai 23 de ani. - Dar cu capacităţile mintale ale unuia de 15.
În plus, sunt popular. Iar tu vrei să fii populară.
- Pot să văd un strigăt de ajutor. - Pot să aud.
Ce s-a întâmplat ?
Asta e tipic pentru tine.
Nu poţi veni aici şi să devii popular într-o zi.
Tipule, eşti meseriaş !
E tare de tot !
- Bună. - Bună.
Sunt Tracy, am 16 ani şi sunt gimnastă. Nu am prieten.
Mişto.
Josie, unde ai fost aseară ? Am fost foarte îngrijorată.
Ce ?
Aseară, la 19:30 ?
Te-am sunat întruna, dar mi-a răspuns robotul.
Îmi pare rău. Am uitat.
Poate ar trebui să uiţi şi să stai cu noi.
Bine, să strângem bani pentru bal !
- Unde ţi-e partenerul ? - Nu am.
Avem o fată singură în scaun !
- Chiar trebuie să ţipi aşa ? - Sigur.
E ocupat locul ?
Mulţumesc.
Eşti speriat ?
Sper că nu-mi subminează poziţia autoritară...
dar mă cam tem de înălţimi.
Ţi-e frică de scrânciob ?
De fapt, mi-e teamă să nu cad peste mulţimea de jos.
Pariez că dacă aveai casca semnată de Gordie Howe, te-ai fi simţit mai bine.
Ţi-ai amintit de asta ?
Îmi amintesc tot ce spui. La şcoală.
Cine nu e gata, îl iau cu lopata !
Da ! Da !
- Băieţii... - Ştiu.
Dl Coulson mă înnebuneşte !
Aş vrea să-ţi spun că toţi ne maturizăm.
Dar unii tot în cuşcă vom rămâne.
De ce faci asta ?
Nu ştiu.
Ştii, e groaznic că, deşi te maturizezi, lucrurile devin mai confuze.
O ştii pe Laura, prietena mea de la club ?
Am ieşit 5 ani, şi acum vrea să mă mut la New York.
Ar trebui s-o fac.
Ştiu că ne mai certăm...
Nu ar trebui să-ţi spun ţie astea...
E bine să ai cu cine să vorbeşti.
Da, aşa e.
Ce-ţi pot spune e că atunci când vei avea anii mei...
băieţii vor sta la coadă pentru tine.
Trebuie să spui asta, căci eşti profesorul meu.
De fapt, nu ar trebui s-o spun, tocmai de aceea.
Josie Geller ? Nu se poate, omule !
Mereu am vrut să cunosc un toboşar.
Apoi l-a părăsit. Toboşarul...
Bine, asta e.
Doar apa şi exlax.
Totul ţine de hidratare.
Fugi de-aici !
Nu, e adevărat.
Ea îşi petrece tot timpul...
cu familia pe yaht, în sudul Franţei.
Da, hai !
Mâini rapide ! Începem.
Cine-i câştigătorul ? Concentrare.
Bine lucrat. Uşurel. Bine lucrat.
Rob, merci că mi-a arătat noua prindere.
M-a făcut să-mi schimb complet mişcarea.
Nici o problemă, omule.
Omule. Ce se întâmplă ?
O ştiţi pe fata aceea, Josie Geller ?
Da, o ştiu.
Te referi la Ratată ?
Nu, omule, e de treabă.
Am ieşit cu ea mai demult.
Mi-a dat papucii.
Dar am rămas prieteni buni.
Serios ?
Da, stai.
Cât de buni ? Adică... buni-buni ?
E incredibilă.
În regulă. În regulă.
Cum probabil aţi observat,
asta cu siguranţă nu e engleză.
Am combinat câteva clase azi pentru seminar,
şi să sperăm, că oratorul va fi aici.
- Bună. - Bună.
Ai venit pentru discuţia despre sex ?
Îmi place un bărbat care trece direct la subiect.
Tu eşti Pam ?
Dacă tu zici.
Bine.
Juniori, seniori, aceasta e Pam Kitterman.
Cu ea vom discuta despre sex.
Ce ? Ce ?
Nu, nu sunt... ce ?
Sunt. Aşa e.
Bună. Sunt Pam. Sunt Pam. Bună.
Sex.
Păi, da, sex.
Ce zici, serios, ştii ?
Îţi place un tip, o faci cu el,
câteodată sună. Câteodată nu.
- Bună. - Ce faci aici ?
Am avut o pauză de masă şi am trecut să te salut.
Doamne, profu' tău arată beton.
Se întoarce.
Ce-ar fi să vorbim despre asta mai târziu ?
Şi vreau să spun că senzaţia de arsură...
e perfect normală.
Sexul e distractiv.
Când eşti destul de matur,
ceea ce voi nu sunteţi încă.
Credeţi-mă, ştiu.
Căci dacă-ţi pierzi virginitatea cu un tip pe nume Junior...
cu o respiraţie dezgustătoare într-o dubiţă...
la un concert Guns 'N Roses...
îţi doreşti s-o fi ascultat pe mama când ţi-a spus:
"Nimeni nu vrea să cumpere tot camionul de îngheţată..."
"când primeşti câte o îngheţată gratis."
Întrebări ?
Ştiu că e greu...
Adică dificil, dificil,
dar sexul protejat e foarte important.
Bine, deci ca bananele...
sunt chestia adevărată.
Într-o lume numită Fantezia Oricărui Bărbat.
Doamne, n-o pot face.
Asta pentru că nu faci sex cu o banană.
Bine, stai puţin.
Crezi că s-a lipit de Rob ?
Sunt foarte diferiţi.
Păi, câteodată contrastele se atrag.
Ştii ceva ?
Cred că sunt gata s-o fac.
Ştii, s-o fac pentru prima dată.
- E un lucru important. - Ştiu.
Să te asiguri că ai găsit persoana potrivită.
Ştii, pinguinii Adélie,
îşi petrec întreaga viaţă căutând un alt pinguin,
şi atunci când se întâlnesc, ştiu,
şi îşi petrec restul vieţii împreună.
Dar nu sunt un pinguin.
E o analogie.
Scuză-mă.
Trebuie să plec să mor acum.
Copii, Cindy e aici.
Veşti proaste despre bal.
East Glen East va face tot "Mileniul".
Ce ?!
Calmaţi-vă.
Calmaţi-vă ! Staţi jos !
Bine, să ne concentrăm, în regulă ? E... o temă de bal.
Ne trebuie o idee nouă.
Ce ziceţi de "Marea albastră" ?
Da, sigur.
- Te rog. - S-a mai făcut.
Ce ziceţi de "Anii '80" ?
Ce crezi că suntem, amatori ?
În regulă. În regulă.
Josie.
Nu e o temă.
Mulţumesc. Nu...
Bine, Josie va avea răspunsul.
Ce ziceţi... ce ziceţi de "Făcuţi Unul Pentru Altul:"
"Cupluri Faimoase de-a Lungul Istoriei".
Categoric. Categoric !
- Ne place. - E genial.
Ce anume caracterizează o fată ?
Poftim, încearcă asta.
Gus, uite, e o poveste grozavă.
Păstrează etichetele...
şi apoi returnează hainele după ce le-au purtat.
Gus ?
Bună.
- Bună. - Ce faci ?
Mă uitam la jacheta asta.
Nu-i mişto ?
Dumnezeule. Încă un rozător.
- Bravo ! - Hai, Rob !
Hai, băieţii sexy.
Dansul victoriei.
Petrecerea Kegger diseară la mine acasă.
Da !
Ai jucat excelent joc, Rob. Excelent.
Ştii, poate eşti exact ceea ce-i trebuie lui South Glen...
ca să câştige anul ăsta.
Voi juca în campionat ?
Să joci ? Vei începe ! Scurtă pauză, şi ascultă,
nu vreau să te presez prea tare,
dar vor fi nişte observatori pe aici.
- Merci, dle antrenor Romano. - Cu plăcere.
Mă bucur să fac parte din nou din echipă.
Josie, te-ai schimbat complet.
M-am schimbat ?
Da, ai trecut...
În grupul nostru.
E aşa de greu.
Oamenii încearcă să se schimbe în şcoală,
şi nu reuşesc niciodată.
Vor să fie altcineva.
Guy te place.
Vreau să fiu plăcută ?
De Guy ?
- Da. - Da.
Bună.
Magnific ?
Total.
Nu mă mai duc la ea.
Aia e pedichiura ?
Mă doreşte.
Pa. Afară. Noapte bună. Pa.
Dra Haskell e dată uitării. Următorul...
concediat la picnicul companiei.
Da sau nu ?
Scuze. Am întârziat.
Îmi place bluza.
Mulţumesc. Pantofii.
Pantofii fac totul.
Poftim ?
Vreau să merg la un meci de tenis.
Poţi să-mi spui, te rog,
care e stadiul povestirii tale, dră Geller ?
Excelent.
Beton.
E ceva ce pot vedea ?
Am câteva notiţe.
N-am nevoie de notiţe. Am nevoie de reportaj.
Cred că vorbesc pentru toţi cei de aici.
Ţi-am văzut casetele. Impresionant.
Dar vreau povestea în două săptămâni.
Două săptămâni, dră Geller,
sau te zbor de aici.
Cred că vei fi un reporter minunat,
dar dacă nu eşti, tu şi Gus sunteţi concediaţi.
Următoarea problemă.
Departamentul de marketing: Da sau nu ?
Bună.
- Bună. - Sunt partenera de bal lui Rob.
- Serios ? - Da.
Dumnezeule.
Da... da...
- Are 16 ani, Rob. - Ştiu. Şi e gimnastă.
Rob, e complet şi total ilegal.
Îţi spun de ce, din următoarele motive...
- Bună. - Bună.
Trebuie să-ţi vorbesc.
Am nevoie de aer.
Ne vedem în celulă, dnă Robinson.
Rob ?
Ce vrei să fii când devii mare ?
Jucător.
Da, ştiu, dar dacă nu reuşeşti ?
Nu vrei să lucrezi la poştă tot restul vieţii.
Merge o astfel de slujbă imediat după liceu, dar...
"Bună, sunt Rob şi conduc Tiki Post" ?
Cam aiurea.
Asta e ca o meringue de lămâie ?
Ştii ce ?
Poate ar trebui să mergem în altă cameră.
Am verificat fiecare din aceste camere.
Sunt cupluri serioase acolo.
Aici e bine.
- Cineva se lipeşte. - Da, dragă.
Sora lui Rob e o ratată.
Te rog, vino aici.
Trebui să vorbim despre ceva.
E un pat confortabil.
Bine.
Da, e plăcut.
Ştiu că probabil deja ai aflat că vreau să te invit la bal, dar...
e ceva diferit când întrebi asta personal.
Ştiu că nu ne-am înţeles la început.
Şi, eu... chiar...
Da.
E beton.
De unde te iau ?
Cum aranjam asta ? Ce să fac ?
Ne putem întâlni aici, la Rob,
şi putem împărţi o limuzină, toţi.
Mulţumesc.
O seară bună.
Şi... şi mulţumesc.
Bună, Josie. Bună, Rob.
Arătaţi bine.
Josie, Robster, beton.
Eşti dus.
E incredibil.
Am aşteptat toată viaţa să mă integrez,
şi acum simt că am reuşit.
Aşa e.
Salut, Rob. Bună, Josie.
Cu cine vine Archie, cu Betty sau cu Veronica ?
- Da, amândouă. - Vezi ?
Mereu mi-a plăcut mai mult de Betty.
Serios ?
Betty era nostimă şi spirituală.
Veronica avea picioare frumoase.
Era prea capricioasă.
Cu nasul pe sus.
Nu poţi refuza să-mi vinzi un bilet la bal !
Ascultă, Alpo, putem face orice vrem.
Înţeleg. Nu poţi număra restul ?
Dumnezeule, îmi place să uşurez treaba, bine ?
Uite banii. Iau biletul.
Dumnezeule !
Şi-a bătut joc de noi.
Ai văzut ?
O vom da de mâncare la câini. Serios.
E dusă.
Era să uit.
Ţi-am aranjat o întâlnire cu tipul ce se ocupa de admitere...
de la Dartmouth.
Dartmouth ?
Dar...
Nu vroiam să merg la colegiu.
Nu, nu. Am tras nişte sfori.
Şi i-am pus să-ţi studieze scrierile,
şi a fost de acord să te vadă.
Aşa de tare crezi în mine ?
Desigur, Josie.
Ţi-o datorezi ţie, scrierilor tale,
ca să mergi la colegiu.
Eşti o scriitoare minunată.
Trebuie doar să-ţi găseşti subiectul.
El e subiectul tău.
Eşti nebun. Nu.
Nu !
Nu.
Cum adică nu ?
Are totul... sex, intrigă,
imoralitate în sistemul educaţional.
E profesorul meu.
Da, asta cel mai bine.
"Relaţia elevă-profesor: Cât e de apropiată ?"
Josie, o să-i sară capacul.
Nu e nici un capac.
Nu se întâmpla nimic între...
- Dl Coulson şi mine. - Pe cine prosteşti ?
Toţi din acest birou vă privesc zilnic pe voi doi.
Parcă ar fi "Tânăr şi Neliniştit".
Rigfort salivează peste tot.
I-ai spus lui Rigfort ?
Josie, asta nu-i o glumă.
Ai auzit, Rigfort. Fundurile noastre sunt la bătaie.
Acum, asta e povestea.
Sună-mă când o ai.
Josie, arăţi atât de...
Beton ?
Da, exact.
Beton, beton.
Cine eşti ?
Tom Cruise. "Afaceri Riscante".
Drăguţ.
Mulţumesc pentru tot, Rob.
Totul se întâmplă,
şi ştiu că ţi se datorează ţie.
Portofelul meu.
Unde-l vei pune ?
Haide, frumoaso.
Să mergem.
Da !
Ce faci ?
Bună ! Dacă nu te grăbeşti,
vei pierde totul.
Da, vom merge.
Dumnezeule.
Mi-ai furat ideea cu Malibu Barbie.
Sunt Disco Barbie.
Şi sunt Barbie Seara.
Hei...
Josie dragă, arăţi beton.
Cine sunteţi voi ?
Stai, stai. Nu-mi spuneţi.
Sunteţi Barbie Medievale ?
Lasă.
Suntem Rosalind şi Orlando.
Shakespeare ?
Uite, îmi trebuie o sabie.
- Dumnezeule ! - E grozav !
- E aşa de mare. - Vreau o sabie.
În regulă, ia uite locul ăsta.
Da.
Haide, să dansăm. Sunt Tom Cruise.
Bună. Ce faci ?
Asta e cel mai frumos bal la care am fost.
Muncă, muncă, muncă. Merk, Merk.
Păi, ştiu ce spui...
Merci.
Cred că ştiu...
Kristin, ce faci ?
Exersez faţa surpriză pentru când anunţă juriul.
Scuze. Nu e loc la această masă.
Păcat pentru ei.
Stai. Am uitat.
O mică surpriză.
Am pierdut încoronarea ?
Nu, dar nu se mai votează decât 5 minute.
Şansele lui Josie sunt 3 la 1.
2 la 1 pentru juriu.
1 la 1 pentru că băiatul ăla se va lovi cu sabia...
până la sfârşitul serii.
E timpul să începem spectacolul...
Bine, poate ar trebui să ne aşezam.
Bine.
Nu.
Te distrezi ?
Da.
Categoric.
- Ia ghici. - Ce ?
- Gibby mi-a dat şampanie. - Drăguţ.
Da.
Rob...
M-am gândit.
Şi cred...
Adică, ştiu...
Tu eşti alesul.
Pinguinul meu.
Vreau ca tu să fii primul.
- Imediat ce nu se mai învârte podeaua. - Doamne.
Să facem sex.
O să te răneşti. Lasă-l jos.
În regulă.
- Uite cum facem, Tracy. - Ce ?
Sunt flatat...
Dar...
Mă voi duce să mai iau nişte punch,
şi pe urmă mergem să dansăm.
Bine.
Nu...
Ajutor. M-am prins.
Brett.
Care-i singurul lucru care mi-ar putea strica balul ?
Faptul că te vei împiedica pe tocurile Barbie,
şi eu voi deveni regina balului ?
Am spus asta cu voce tare ?
Deci, cine sunteţi voi, dacă nu, ciudaţii ?
Da.
Suntem ADN. Spirală dublă.
Dar cred că ştii asta...
dacă ai trecut la biologie.
Nu, nu, nu.
Nu atinge hidrogenul. E închiriat.
Iată, doamnelor şi domnilor.
Aplaudaţi-i pe dl Coulson şi dra Knox.
Bine, bine. Ajunge.
Păi, premianţii balului din 1999.
Şi prinţesele sunt...
Dra Kristin Davis...
Dra Kirsten Liosis şi dra Gibby Zerefski.
Şi prinţii sunt...
Dl Thomas Salomme...
Dl Jason Way...
Şi dl Rob...
Dl Rob...
Dl Rob ! Da !
Dl Rob !
Eu sunt !
Da !
În regulă !
Urmează, regele balului South Glen...
Guy Perkins.
Foarte drăguţ.
Şi regina balului din acest an...
doamnelor şi domnilor...
Josie Geller.
Da !
Ştiam c-o poţi face, fato.
Da !
Şi ca de obicei...
regele şi regina...
vor avea primul dans.
N-am ajuns la balul meu.
Serios ?
Am ajuns doar în parcare.
Spune-mi la ce te gândeşti.
Mă gândeam la Shakespeare.
Cum descria o noapte ca asta.
"Uite cum podeaua raiului..."
"e pavată cu aur. "
La ce te gândeşti ?
La sabia mea.
Josie, mă înnebuneşti.
Eşti cea mai grozavă fată cu care... am ieşit.
Eşti foarte distractivă. Eşti deşteaptă. Eşti...
nebună.
Tu...
Mă înnebuneşti.
- Ai mai spus asta. - Da.
Asta e ciocolată ? Bine.
- Salut. - Bună.
Josie, eşti o regină frumoasă.
Serios ?
Merci. Şi tu.
Ştii, mereu m-am simţit cam ciudat...
în costumele de pinguin,
de parcă aş fi la nunta mea sau aşa ceva.
Bine.
Bună.
Aldys, din moment ce e balul,
să lăsăm toate măgăriile în urmă,
şi nu-mi doresc nimic mai mult decât să dansăm.
În regulă.
Asta, desigur, dacă e de acord spirala dublă.
Da ? Bine ?
Ştii ce e nostim ?
Balurile mă întristează puţin.
Sunt aşa de finale.
Ştii, absolvirea,
toţi îşi văd de viaţă, pleacă.
Prietena ta e aici ?
Nu, nu. Sunt singur.
De fapt, ne-am despărţit săptămâna trecută.
Serios ?
Ciudat, ştii, pentru că bal (prom) vine de la "plimbare" (promenade),
Şi nu te poţi plimba singur, nu ?
Eşti incredibilă, Josie Geller.
- Vino aici. - Haide.
Haide.
Te-ai mai gândit la Dartmouth ?
Da.
Şi...
E ceva ce vreau să-ţi spun.
Ce să-i spui ?!
Nu, nu, nu, nu acum. Nu acum !
E...
E ceva ce vreau să-ţi spun şi eu.
Nu !
Ştiam eu.
Eşti o ratată !
Ai stricat totul.
Nu meriţi să fii regina balului !
Dă-mi voie să-ţi spun ceva.
Nu-mi pasă...
dacă sunt sau nu regina voastră.
Am 25 de ani !
Sunt un reporter sub acoperire...
pentru Chicago Sun-Times.
Şi mi-am stors creierii...
încercând să vă impresionez.
Dă-mi voie să-ţi spun ceva, Gibby,
Kirsten, Kristin,
vă veţi petrece vieţile...
încercând să aflaţi cum să-i distrugeţi pe alţii...
pentru că asta vă face să vă simţiţi mai importanţi.
De ce ea ?
Dă-mi voie să-ţi spun ceva...
despre fata asta.
E incredibilă.
Eram nouă aici şi ne-am împrietenit,
fără nici o întrebare.
Dar tu ai fost prietenul meu...
după ce fratele meu Rob...
s-a dat drept elev...
şi ţi-a spus să mă placi.
Robbie Rob ?
Voi toţi...
E o lume mare acolo,
mai mare decât balul,
mai mare decât liceul,
şi nu contează dacă ai fost regina balului...
sau... atacantul echipei de fotbal...
sau... cel mai tocilar din şcoală.
Află cine eşti...
şi încearcă să nu te temi de asta.
Mă scuzaţi.
Da !
A fost ca în filmul "Carrie".
Am crezut că ne va ucide pe toţi.
În regulă. Hai, Berbecii !
Păi, în regulă.
Poate cineva să scoată paparudele afară...
şi să le facă vânt ?
South Glen, promoţia 1999,
sunteţi gata de petrecere ?!
Bună. Am pierdut legătura. Gus înnebuneşte.
Sună din 5 în 5 minute.
Ai obţinut reportajul ?
Nu.
Te rog, spune-mi că ai ceva despre Coulson.
Nu.
O să plec.
Deci...
Surpriză.
Surpriză, faci un reportaj despre mine ?
Nu, n-am putut. Adică...
Surpriză, speram...
Ce ? Ce, ce sperai ? Ce ?
Că voi fi fericit ?
De ce ? Pentru că se dovedeşte că am voie să fiu atras de tine ?
Ai fost atras de mine ?
Doamne, la naiba, Josie, ai vrut să faci un reportaj despre mine.
Nu, eu...
Nu mai juca teatru.
Bine ?
Fiecare cuvânt ieşit din gura ta...
a fost o minciună sfruntată.
Nu te cunosc deloc.
Dacă am petrece ceva timp împreună,
ai putea să mă cunoşti din nou.
Stai. Te rog, nu pleca.
Nu te mai pot privi la fel.
Rob.
Bună, Josie.
Am venit să văd ce faci. Îmi făceam griji pentru tine.
Serios ?
Nu.
Nu chiar.
Nu chiar, Josie.
Cum ai putut să-mi faci asta ?
Te-am ajutat. Ţi-am dat tot ce ai vrut.
Şi tu, cum m-ai răsplătit ?
Ai stricat totul...
cu două zile înainte de campionat.
Nici măcar nu m-am gândit.
Nu.
Te-ai gândit că singura dată când am fost fericit...
în ultimii cinci ani au fost momentele în care am jucat,
în care am făcut parte din echipă ?
Josie, nu e vorba despre joc.
Eu i-am învăţat nişte lucruri pe acei băieţi,
i-am ajutat.
Viaţa mea avea un scop.
Eu...
Lasă. S-a terminat.
Înapoi la Tiki Post. Ce aiurea !
"Josie Geller se deconspiră."
Şi pierdem reportajul.
Nu avem nimic.
Zero.
Josie, ne-ai distrus pe amândoi complet.
Poate... poate pot vorbi cu Rigfort,
să-i spun toată povestea.
Ştii, îţi spun eu o poveste, bine ?
E vorba despre o editoare timidă...
care se face de râsul lumii când şeful ei...
îi oferă prima misiune de reporter.
Nu suntem distruşi.
Da, am făcut o greşeală.
Dar vom avea un reportaj, bine ?
Unul incredibil.
Te rog.
Aş vrea să simt ceva mai dulce decât...
Mă scuzaţi, domnilor.
Sugerez să acoperiţi ce nu vreţi să se vadă.
Mulţumesc.
- Dl antrenor Romano ? - Da.
Sunt Josie Geller de la Chicago Sun-Times,
şi vreau să vă cer o favoare.
Îl ştiţi pe sportivul... Jim Lankin ?
Sigur. Toţi îl ştiu pe Marele Jim.
Au încercat să-l facă să vină şi să vadă toate meciurile lor. De ce ?
Păi, şi dacă v-aş spune...
că nu vă pot garanta că Marele Jim...
şi orice alt reporter din zonă...
va realiza un reportaj ?
Păi, aş spune că poţi avea orice-ţi doreşti, tânără domnişoară.
Cineva mi-a spus odată...
ca să scrii bine trebuie să scrii despre ce ştii.
Asta e ceea ce Ştiu...
Am 25 de ani,
şi nu am sărutat cu adevărat un băiat.
O tocilară până în adâncuri, anii din copilărie mi i-am petrecut...
făcând mai multe teme pe care le ceream profesorilor.
În liceu a fost la fel.
Apoi, la 17 ani,
norocul meu părea să ia o altă întorsătură.
Cel mai drăguţ băiat m-a invitat la bal,
dar s-a dovedit că mă invitase ca să facă o glumă urâtă,
şi nu mi-am revenit nici acum complet.
Da, e jenant să spui asta întregii lumi,
dar ar fi greu de explicat...
ceea ce am învăţat şi cum am învăţat...
fără a împărtăşi această poveste umilitoare.
Am primit o temă, prima ca reporter,
să mă duc în liceu şi să aflu ce fac copiii din zilele de azi.
Ce am ajuns să aflu e că liceul nu s-a schimbat.
Încă mai e acea profesoară care merge pe ritmul impus de ea.
Fetele acelea sunt încă acolo, cele care, deşi te maturizezi,
vor rămâne cele mai frumoase fete pe care le-ai văzut de aproape.
Copiii deştepţi, cunoscuţi de ceilalţi drept "creierele",
dar pe care i-am recunoscut drept suflete pereche mie,
profesorii mei,
prietenii mei.
Şi mai e acel tip... cu încrederea lui misterioasă...
care pare perfect în tot ce face.
Tipul cu care te trezeşti în gând şi la care visezi când mergila şcoală, în fiecare dimineaţă.
South Glen nu ar fi fost la fel fără el.
Liceul nu ar fi fost la fel fără el.
Eu nu aş fi fost la fel fără el.
Am trăit o viaţa plină de regrete...
după prima experienţă liceală.
Şi acum, după a doua, mai am doar un regret.
Un anume profesor a suferit în drumul meu spre autocunoaştere,
şi deşi acest articol poate servi ca un pas de împăcare,
nu există scuză pentru ceea ce i-am făcut.
Pentru acest om...
ştii tu cine eşti...
îmi pare nespus de rău.
Şi aş mai vrea să adaug ceva...
Nu mişcaţi ! Staţi o clipă.
Cred că m-am îndrăgostit de tine.
Şi deci propun asta...
vdrept final de articol şi poate drept început...
al unui nou capitol din viaţa mea,
Eu, Josie Geller,
voi fi la meciul de baseball din campionat,
unde prietenii mei, Berbecii South Glen,
joacă pentru titlu.
Voi sta lângă cel ce prinde,
5 minute înainte de prima aruncare.
Dacă acest om îmi acceptă scuzele,
îi cer să vină să mă sărute...
pentru primul meu sărut adevărat.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Josie.
Dumnezeule. Sunt atât de mulţi oameni.
E minunat, Josie.
Te susţin.
Simt că te cunosc.
E romantic ce faci,
şi vor să ia parte la asta.
Păi, mă bucur de asta.
Anita.
Iisuse, Geller. N-am avut habar...
că vor fi aşa multe echipe de filmare.
Ţi-ai pus cariera la bătaie aici.
Vreau să te duci acolo şi să pui mâna pe el.
Josie...
Josie !
Te iubim !
Mulţumesc.
Mă lăsaţi 5 minute, vă rog ?
Am crenvurşti.
Dle Rigfort.
Treci pe rândul tău !
Am crenvurşti aici.
Mulţumesc.
Ia un crenvurşt.
Ador asta.
Cititorii Sun-Times sunt aici în masă,
pentru un reporter de-al nostru.
E incredibil, nu ?
8... 7...
E atât de aiurea.
Scuze c-am întârziat.
Mi-a luat o veşnicie să ajung.
Ştiu ce vrei să spui.
În regulă.
Bravo.
În regulă, să jucăm mingea, copii !
- Da. - Haide !
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "Never Been Kissed (1999) 720p BRrip_sujaidr"
Traducerea şi adaptarea: MARIUS POP - marioland@email.ro Revizuire: Kai
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro