Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Traducerea şi adaptarea MARIUS VOICU POP
"Stricăm ceea ce vindem." Asta spune Biblia.
"Răzbunarea e data naibii!"
Cred că James Brown a spus asta.
Acelaşi rahat. Toţi ştim povestea.
Sau pretindem că o ştim.
Hinduşii au o vorbă pentru asta. Karma.
Ei cred în reîncarnare.
Cred că un om plăteşte în următoarea viaţa pentru ce a făcut în precedenta.
Şi face asta pana când trăieşte bine.
Şi dacă ar trebui s-o iau de la capăt...
Cu Două Zile Mai Devreme
Responsabilitate.
Răzvrătire.
Ca un om să fie pe deplin curat de păcate, trebuie să-şi asume responsabilităţi.
Scumpo, cum te cheamă?
Târfa!
Cassout şi Kelly foloseau asta mult.
Mai ales când se întorcea de la un centru de reabilitare.
Desigur tot ei dădeau buzna peste mine în miezul nopţii,
la o săptămână după ce au ieşit.
Nu-i asta o nasoleala?
Totuşi, aveau dreptate.
Ar fi bine să aştept prea mult.
Să fug.
Să mă ascund.
Astăzi e ziua.
Am început să fug de trecut.
Astăzi e ziua...
când voi pune lucrurile la punct.
Sfârşitul capitolului 12.
Termina, perversule.
Ce să termin?
Ia uite! Lupul e nebun dat dracului.
Direct în dragon.
De ce mai eşti aici?
- Ne simţeam şi noi bine. - Chiar aşa?
Îţi tabăcesc fundul dacă nu mergi la şcoală.
Nu te baga, Blue!
Nu e treaba ta.
Haide, nu te voi mai întreba încă o data.
Vin să te iau după ore, ok?
Cum vrei tu.
Parcă ai fi maică-mea.
N-am de unde să ştiu.
Moon ţi-a dat adresa?
Acum ştii despre ce naiba vorbesc!
L-ai sunat pe Moon. Avea cele 2 000 de dolari.
Unde naiba sunt banii?
Îmi pare rău, nu te aud. Ce-ar fi să repeţi.
Acum nu e timpul să te joci cu mine.
Pune mâinile la vedere!
Să vedem.
Despre asta vorbesc.
Nu-ţi fă griji, omule. Îţi las bani pentru o doza.
Poate şi pentru o cămaşa nouă. Fir-ar, mi-ai stricat ghetele!
Nenorocitul naibii!
Ai subliniat ceea ce aveai de spus?
Da.
Am luat un mic bonus.
Aia aparţin lui Moon.
La naiba cu Moon. El mi-a dat adresa.
Atunci dă-i-o!
Ştii că eu nu joc aşa.
Acum mă iei cu discursuri despre minunatul viitor pe care îl vom avea,
dacă avem încredere în Moon.
Nu ştiu ce naiba e cu tine!?
După 10 ani lungi...
King s-a întors să-şi revendice dulcea sa casă.
Al naibii să fiu, dacă nu mă simt bine!
Ce mai pot să spun?
Intru în dragonul nenorocit!
Ia uite ce avem aici!
Să fiu a naibii!
Tot urâta ca noaptea!
Ţi-a fost dor de mine?
Nimeni nu a dus dorul unui "şarpe".
Cum naiba ar putea să-ţi ducă dorul cineva?
Nu trebuie să fii aşa rece, dragă.
Dă-mi ceva de băut.
Gin? Tot rahat de-asta bei?
Nu uiţi nimic, aşa-i?
Păstrează restul.
Trebuie să faci mai mult de-atat,
dacă vrei să nu afle Moon ce sinucigaş a intrat la el în bar.
- Chiar aşa? - Exact.
M-ai scutit de nişte bani. Urma să-ţi dau 100 de dolari.
Să-mi spui unde e. E aiurea.
Du-te şi cheamă-l încoace.
Haide!
E cineva aici, cu cine cred că vrei să vorbeşti.
E un loc privat unde pot vorbi?
Vezi vreo cameră discretă în dărăpănătura asta?
Du-te la toaletă, dacă vrei intimitate.
Târfa!
Ia te uită.
- Ce vrei, dragă? - Ceva bun, ştii ce vreau să spun?
- Încearcă asta. - Mulţumesc.
Negroteiule, credeam c-ai murit.
Vei fi mort, dacă nu ai banii mei.
Azi e ziua ta norocoasă.
Va fi bine.
Vom îndrepta lucrurile între noi.
Lucrurile nu vor fi veci aşa între noi.
Dar va fi mult mai bine pentru tine, dacă îmi vei da banii.
Deci lasă-mă o secundă să calculez cât îmi datorezi.
Adu-mi agenda, fir-ar să fie!
Aici scrie 15 000. Fără a calcula dobânda şi alte prostii.
Pare corect.
30 000. Dar îţi chemi înapoi lupii.
Uite, negroteiule, cuvântul meu întotdeauna a fost lege.
Spre deosebire de alte jigodii pe care le ştiu.
Da, voi vorbi de tine. Dacă vei păţi ceva, nu va fi din cauza mea.
- Asta ţi-o promit. - Ştiu că pot conta pe tine.
Mă întâlnesc cu băieţii tăi, nu?
Poate mai târziu bem ceva, ne amintim de trecut.
Nu-ţi forţa norocul, negroteiule.
Da.
"Ne amintim de trecut." Ce chestie!?
Jasper, dă-le tuturor de băut. Fac eu cinste.
Astăzi sunt un om liber.
Nu-mi amintesc ca tu să fi fost atât de generos, King.
Da.
Păstrează restul şi cumpără-ţi cu el o măciucă.
Ne întoarcem înapoi.
În regulă!
Care e parola?
S-o ard pe mă-ta, târfă. Nu te mai juca, şi deschide uşa!
Hei, Blue, de ce umbli cu un necioplit ca Rockie?
Trebuie să înveţi bunele maniere, ca Mike.
- Nu-i aş Mike? - Da, domnule
Hei, Rock, suntem pe pace, nu?
- Aveţi banii mei? - Numai asta te interesează?
Ce-ar mai putea să mă intereseze?
Bani...
păsărici... şi bani.
Sunt toţi acolo.
- Plus intrarea. - Super.
Mereu am ştiut că pot conta pe tine, Mike.
- Şi cu mine cum rămâne? - Ce-i cu tine, fraiere?
Mai am o treabă pentru voi. Îţi va plăcea asta, Mike.
N-o să credeţi nici într-un milion de ani, cine s-a întors dintre morţi.
2 Pac?
Eşti un fraier amuzant, băiete.
- Cine? - Unul pe care îl aştepţi de mult.
David?
Mereu mă uimeşti.
Nu vă spun mereu cât de isteţ e băiatul ăsta?
Tot timpul.
- Unde e? - Aşteaptă, Mike.
Dacă vrei să te consider isteţ, trebuie să te porţi ca atare.
King David a aranjat să-mi plătească banii ce mi-i datorează.
În schimb, i-am promis că va fi liber.
Ştii că eu îmi ţin promisiunile. Ştii asta, Mike.
Vreau ca tu şi cu Blue, să mergeţi să-mi aduceţi cei 30 000 de dolari.
Sfârşitul poveştii.
E aiurea, omule! De ce nu-l trimiţi pe Rockie sau pe altcineva?
Pentru că nu vreau să trimit pe altcineva.
Mai fă figuri de-astea, Blue.
Vreau să priviţi asta ca pe un test.
Să vedeţi cum vă descurcaţi sub presiune.
Să n-o faceţi de oaie, că nu vreau să ajungă la mine, aţi înţeles?
- Unde? - Camera albastră. Ora 6.
Veţi recunoaşte maşina.
Nu mă face să regret asta.
Ce porcărie!
Haide, să mergem.
Trebuie să fac ceva în drum spre casă. Urcă în maşină.
Ce naiba a păţit?
Taci, şi fă ce ţi se spune, da?
Mai vrei un pahar, studentule?
Am un nume, ştii? E Paul.
Mă rog, vrei încă un pahar, sau nu?
Plăteşte.
Care-i treaba cu tipul ăla?
Cu cine? Cu King David?
Rahat.
Caută sugaci înjunghiator pe la spate în dicţionar,
şi vei afla tot ce trebuie să ştii.
Noroc!
Lasă-mă pe mine, câine. Nu eşti în stare de asta acum.
Vom face asta...
Vom face exact cum a spus Moon că vom face.
Vom face cum spun eu! Stai în maşină, şi lasă-mă pe mine.
- Mike, ce se întâmplă? - Ella, nu e momentul acum.
Nu te-am întrebat pe tine, Blue.
- Nu fă pe deşteapta! - Ce naiba ai păţit?
Până aici, omule. Rămâi în maşină.
Îmi pare rău.
- Tu eşti King? - Semăn cu Prince, fraiere?
Să terminăm cu asta, omule.
- Uite aici, 15 000. - Moon a spus că-i datorezi 30.
Serios?
Făceam mişto de tine.
Niciodată nu poţi fi prea sigur.
Nu trebuie să-i numeri. Sunt toţi acolo.
Nu-mi spune ce să fac! Tu i-ai tras ţeapă lui Moon. Nu eu.
Ai noroc că ţi-ai mai primit banii. Mulţi nu mai au şansa asta.
Cel puţin numără-i în maşină, omule.
Eşti în tabără, sau ce ai?
Poftim?
Arăţi de parcă ai merge în excursie.
Asta e problema cu voi, tinerii, din zilele noastre. Nu ştiţi să vă imbrăcaţi.
Trebuie să iei nişte bani din ce-i pe care îi primeşti,
mergi pe Cannal Street, la un croitor, şi îţi faci un costum frumos.
Femeile apreciează un bărbat care se ştie îmbrăca.
Merci pentru sfat, omule. Acum îţi voi da eu unul.
Te sfătuiesc să pleci din oraş, şi să nu te mai întorci.
Asta dacă nu mai vrei necazuri. Înţelegi ce-ţi spun?
Nu am obiceiul de a asculta sfaturile fraierilor îmbrăcaţi aiurea.
Mişcă-ţi fundul în pădure, şi aprinde focul de tabără, bine?
Hai, du-te!
Scuză-mi spatele!
Tot m-ai vrei să-l căsăpeşti pe fraierul ăsta?
Fiindcă am un plan.
Hei, iubito!
Unde mergi?
Ce faci?
Tu unde mergi?
Câţi ani ai?
Destui!
- Deci, încotro mergi? - În rai, păpuşă.
- Vrei să vii? - Poate.
Ieşi naibii din maşină!
Grizzly, de ce naiba ai făcut asta?
Ieşi naibii din maşină! Haide, ieşi!
Ia uită-te!
- Ştii cât costă reparaţiile? - Taci dracului!
Scarface, spune-i băiatului tău să se liniştească.
Sunt sigur că putem rezolva problemele.
- Cum mi-ai spus? - Te sfătuiesc să stai liniştit, băiete.
Ştii cine sunt?
Uite, târfa ta a venit la mine, omule!
Te-am întrebat ceva. Ştii cine dracu sunt?
Dar tu, ştii?
Gata, Mike!
Deschide uşa!
Să sune cineva la 911!
Du-mă de aici, domnule.
Am bani. Te pot plăti.
Numai du-mă de aici.
Ce?
Nenorocitul!
Jasper, nu.
Apreciez asta. Vreau să-mi cer scuze acum pentru orice ţi se poate întâmpla ţie.
Acum, spune-mi, cum e cu David?
Unde naiba e? Cine l-a văzut?
Ce naiba au făcut când au fost acolo?
- Aşteaptă. Cine e? - Mike.
Jasper, te sun eu.
- Mike! - Blue e rănit rău de tot.
Am făcut-o de oaie. Ştiu. Trebuie să-l ducem la un doctor.
Prostovanul naibii!
- Mai eşti acolo? - Moon.
Ascultă-mă, Mike. Nu mai putem risca.
Unde eşti acum?
118 cu a treia.
E un garaj pe 127. Spune-i proprietarului că te-am trimis eu.
Du-te în spate, şi parchează acolo.
- Ai înţeles? - Da.
Voi trimite nişte băieţi cu o maşină curată, şi-l vom duce pe Blue la spital.
- Ne-am înţeles, Mike? - Da.
Mai e cineva în maşină cu tine, în afară de Blue?
- Nu. - Mike, ascultă-mă.
Te-ai descurcat bine. Se mai întâmplă porcării de-astea.
Ştii cum mă ocup eu de faima noastră.
Am grijă de ce-i al meu. Mă bucur c-ai apelat la mine prima dată.
Calmează-te, şi du-te la garaj.
Bine, merci.
Mike, sigur poţi avea încredere în el?
Numai pe el îl avem. Condu.
Isuse!
Rahat! Fir-ar să fie, Mike!
Acum trebuie să mă ocup şi de poliţie.
Apasă pe buton.
- Red, Alvin! - Da, şefu'! Care-i treaba?
Am o treabă pentru voi.
Mă tem. După ce am trecut prin atâtea...
Tot ce am făcut...
Nu se poate termina astfel.
Salvează-ţi puterile.
Sper că suferă şi el!
Deci am plecat...
Nu voi supravieţui.
Lasă-mă aici.
Vei fi bine. Te voi duce la spital, şi voi sta cu tine până te faci bine.
Fraţii văd cazuri de-astea zilnic pe stradă.
Nu ridică un deget.
Şi vine un alb ca tine, şi îmi salvează viaţa.
E o nebunie.
Ajutor!
Am un om rănit aici.
Haideţi, ajutaţi-l!
Am un fiu, ştii?
Nu a ştiut niciodată. Poate îl găseşti.
Spune-i că bătrânul său a fost un luptător.
Nu puteţi veni mai departe.
Dumnezeule!
Ar trebui să pleci.
Nu te las singur cu el.
Rezistă!
Iată-i ca vin.
Stai cu el.
Feţito, rezistă. Isuse!
Sunt cu tine.
O să fie bine, da?
Nu plec nicăieri. Nu-ţi face griji.
Nu pleca!
Nu mă părăsi!
Domnule Pastov.
Nu a supravieţuit. Îmi pare rău.
Bănuiesc că am încercat...
Trebuie să fi meritat.
Dacă puteţi veni cu mine, domnule,
sunt nişte formalităţi care trebuiesc făcute.
- Formalităţi? - Da. Câteva întrebări.
După cum v-am spus, nu-l cunosc pe om. Doar l-am adus aici.
Serios?
Vino cu mine.
Nu ştii, avea familie?
A spus că are un fiu.
A decis să fii tu beneficiarul său.
Şi mie mi s-a părut ciudat, dar a insistat asupra acestui lucru.
- Nu l-am cunoscut pe acest om. - Nu te supăra.
Mi se pare că ai ieşit foarte bine în această tranzacţie.
Ţi-a lăsat maşina sa.
Semnează.
- Mi-a lăsat maşina sa. - Şi asta nu e tot.
Vreau doar un singur lucru. Să te ocupi tu de înmormântarea sa.
Desigur.
Vei fi anunţat când poţi lua cadavrul.
În mod normal, în cazuri de omucidere trebuie făcut raport la poliţie.
Trebuie predate obiectele personale autorităţilor,
dar ştii că asta e foarte complicat.
Desigur.
Foarte bine. Mă bucur ca am clarificat acest lucru.
- Cine vă face vouă surprize? - Tu, tati!
Aşa e, dragă.
Acum e rândul tău.
Îţi place, aşa-i?
Economiseşti nişte bani.
Înţelegeţi ce vă spun?
Tati are ceva tare pentru voi două.
Vreţi să vedeţi?
- Cine dracu e? - E important.
Ar fi bine să fie important.
Care-i treaba, Rockie?
Tocmai am primit veşti de la spital.
- David a murit. - E bine.
Cineva l-a dus acolo. I-a lăsat maşina.
- Dacă David a vorbit? - Cine e?
Un puşti alb.
Un puşti alb...
Dă nişte telefoane, şi ocupă-te de asta.
Sunt eu, mama. Ţi-am trimis ceva.
Ai primit pachetul?
Bună, sunt Nancy. Ne vedem diseară, nu?
Sună-mă. Pa.
Asta e o telegramă de la Philip Waters,
sper că nu ţi-am făcut o impresie greşită azi.
Exemplele tale de scrieri sunt extraordinare.
Sunt interesat de ce poveste poţi să ne aduci.
Ne vedem vineri.
Asta e autobiografia lui King. Capitolul 1. Fuga.
Astăzi e prima zi din restul vieţii mele.
Poliţiştii îl caută pe Moon.
Acum e timpul să iau cadavrul ticălosului.
Vroiam să stau până la Ziua Mamei.
Mă gândeam ca târfele au nişte bani pentru un negru.
Împreună cu cecurile guvernamentale.
Târfa aia proastă de Edna, a stricat totul.
A trebuit să sune. Să ţipe ca descreierata.
Ştii, rahaturi de-astea se mai întâmplă.
Oricum, continui cu planul.
Moon şi-a câştigat încrederea doar.
În sfârşit a dat roade.
A ajuns în faţa mea cu o îndatorire.
Ce naiba s-o fi gândit negroteiul ăla?
Evident, nu la acelaşi lucru ca şi mine.
- Stai! - Moon îl va cauta pe negru.
Nu e nici o îndoială.
Şi sunt sigur că şi eu voi fi căutat.
Datorită neînţelegerii mele cu Edna.
Să te ia dracu, şi baftă în căutarea mea!
Totul a fost plănuit până la acest punct.
Să ies din vagăuna asta demonică. Să mă reinventez.
L.A., vin.
Cine a spus că nu există a doua şansă în viaţă, a fost un prost.
Asta e America.
Îţi trebuie un vis, şi voinţa de al îndeplini.
E bine să ai o ieşire curată.
Am lumea pe farfurie, cu lămâie şi sos fierbinte.
Oamenii de aici ar fi bine să se pregătească.
Pentru că nu...
Alo? Hei, Nancy.
Fireşte că ştiu că e aniversarea noastră.
N-o să crezi prin ce am trecut azi.
Tu eşti tot la servici. Nu mă auzi pe mine plângăndu-mă.
Da, pentru că te aştept să vii să mă iei.
- Nu vreau să te aud. - Îmi pare rău.
Am să-ţi explic tot când ajung. Te rog...
Ai auzit ceva, Rockie?
- Nimic. - Isuse.
Ce nasoleală.
E dat dracului rahatul ăsta!
Am planuri. Eu şi gemenele plănuiam să plecăm,
şi se iveşte toată porcăria asta cu Mike.
Şi ce vei face, şefu'?
Ticălosul de Mike, respira acolo, undeva.
Vreau să o mierlească.
Iar martorul alb, vreau să moară şi el.
Nu pot accepta ca rahatul ăsta să se întoarcă asupra mea.
Tot pentru ce am muncit. Totul vine tăvălug peste noi.
Rahat. Să rezolvi asta!
- Nu te-ai dus la poliţie? - Nancy, mai încet.
Nu, nu voi vorbi mai încet.
Un peşte a fost lăsat să moară acolo şi tu te porţi de parcă totul e miere.
Nu-ţi pot explica.
Trebuia să fii acolo. Avea nobleţe.
- Nobleţe? - Trebuie să aflu de ce a murit.
- Din povestea mea. - Povestea ta...
Te auzi ce spui?
Asta nu e un videoclip rap, sau un film de Quentin Tarantino.
Asta e realitatea. Viaţa ta.
Toată chestia cu locuinţa ta,
să stai în văgăuna aia, când ai putea locui aici cu mine.
Mi-a ajuns. Serios.
- E ceva profund, Nancy. - Ce?
Locuinţă sărăcăcioasă? Scuze, am uitat că eşti un artist,
care se implică într-un proiect exotic. Nu aşa ai spus?
Iar să ieşi cu mine face parte din studiul tău?
Caută-mă, când vei avea o viaţă.
Are o locuinţă lângă plajă.
M-am gândit să o verific câteva zile.
Să văd dacă pot face ceva conexiuni.
Am făcut o conexiune.
Deci eşti gata să o luam de la capăt?
Dar tu?
Da.
O chema Janet.
Nu eram infiltrat decât de 24 de ore, şi deja aveam o femeie albă.
Parcă aş fi vedetă de cinema. Cel puţin una din televiziune.
Michelle e calmă. Personajul meu e Paber.
Ea e cam zăpăcită, dar adorabilă, membră a Acusine Agency.
- Trebuie că e serioasă. - E drăguţă, aşa pare.
E doar pe cablu.
Ai grijă.
- Te-ai udat. - Ştiu.
Ne putem întoarce la hotel să ne facem de cap?
Fir-ar. E puternică.
Proasta nici nu ştia diferenţa între cocaină şi heroină.
Fir-ar, era tot ce avem. Şi n-avem sângele să-i spun asta.
În final a aflat. Mereu află.
Dar în câteva săptămâni, afacerile înfloreau.
Toţi vroiau ceea ce ofeream eu.
Nici nu mai trebuia să mă port ca şi cum ar fi fost cocaină.
Iar Janet...
Tăiaţi!
Să repetăm.
Nu se descurca prea bine.
Du-te odihneşte-te, dragă. Pari epuizată.
Dar încă mai are rolul acela.
Janet o luase razna rău. Dar am avut eu grijă de asta.
În fond, a fost destul de bună să-mi facă lipeala cu colegii săi.
Câteodată, mă distram urmărind serialul şi întrebându-mă
dacă restul lumii şi-ar da seama care actori sunt drogaţi.
Doar privindu-i pe fraieri, mă făcea să râd.
Fiindcă ştiam că pot duce toată lumea în jos.
Dar niciodată nu am vrut s-o fac.
- Eşti un măgar. - Da, dar nu poţi trăi fără mine.
Credeam că dacă locuieşti în LA destul de mult, vei ajunge mare mahăr.
Slavă Domnului că m-am înşelat.
Ce te-ai face fără mine?
În fine.
Ai să vezi.
Bineînţeles că a văzut.
- Am închis. - Haide, am geamul spart.
- Lasă-mă s-o parchez undeva. - Îmi pare rău.
Aşa merită aşteptarea?
Ok, îţi aduc un bilet.
Care e parola?
Pune-l jos. Moon nu e aici.
- Unde e? - Nu fă asta, frate.
Poate cădem la o înţelegere.
Ce putem să rezolvăm, Roc?
Ella e moartă.
E moartă?
Unde e?
Până acum am câştigat destul de bine din industria filmului.
Taxele de întreţinere în LA sunt durere.
Cine ar fi ştiut.
A fost o călătorie bună. Am făcut 25 000 uşor.
Dacă continuam astfel, trebuia să-mi fac cunoştinţe pe coasta de vest.
Uşor de spus şi făcut.
Cine ar fi bănuit că un tolomac ca Moon, are droguri mai bune decât oricine din LA.
Adevăraţii drogaţi, cei care cunosc marfa, din est, sunt speriaţi de soare.
După cum văd eu treaba, asta e o şansă de aur
pentru toţi cei de aici.
Le ofeream ceva de calitate.
Da, fără îndoială.
Heroina e o industrie cu potenţial mare de dezvoltare.
Şi plănuiesc să investesc puternic în asta.
În final, m-am combinat cu nişte vietnamezi.
I-am auzit pe negri spunând că sunt periculoşi.
Să spună ce vor. Băieţii au venit să facă afaceri.
Janet nu a putut învăţa nimic, despre una alta. Pe bune.
- O clipă! - Nu, acum.
Aici David. Spune.
David, am nevoie de o doză. Te rog, e o urgenţă.
Nu mai am, deci te rog...
Am nevoie de tine. Sună-mă.
Târfa şi-a pierdut slujba chiar înainte de al 3-lea sezon.
Şi a avut tupeul să dea vina pe mine.
De parcă eu aveam legătură cu rahatul ăsta.
Eu am ajuns să-mi pierd interesul.
Şi-a găsit un rol nou să-şi poată plăti facturile.
Mi-a lăsat mai mult timp să mă pot concentra la alte lucruri.
Ţi-aş oferi ceva de băut, dar probabil că primeşti gratis de-aici.
Pe asta n-am mai auzit-o.
Cum te cheamă, fată?
Ocupată.
- Îmi pare nespus de rău. - Nu-ţi fă griji. E doar vodca.
- Cum te cheamă? - Îmi pare rău, sunt tare ocupată.
Haide, vreau doar să-ţi ştiu numele.
- Juanita. - Drăguţ nume.
Eu sunt David. Prietenii îmi spun King (Rege).
Lasă-mă să ghicesc. Cauţi o regină?
Nu laşi un frate să mişte nimic!?
Ştii, avem de-a face cu mulţi ticăloşi aici.
Încă o dată, scuze pentru băutura ta.
Ce-ar fi să te revanşezi faţă de mine, lăsându-mă să te scot la cină în weekend?
- Nu pot. Studiez. - Studentă!?
Trebuia să-mi dau seama. Nu e locul tău aici.
- Ce zici de weekend-ul viitor? - Am examene.
- Pot să te sun? - Uite cum facem.
Lucrez joia viitoare. Vino pe aici atunci şi mai vedem.
- Bine? - Am să vin.
Acum, scuză-mă...
Era tot ce-şi putea dori un bărbat. Frumoasă, inteligentă, incoruptibilă.
Mi-am promis atunci, în acel loc,
că va fi a mea.
Vin imediat.
Rahat!
Cine dracu e?
E ok, Jasper. Nu ai ştiut. Ce se întâmplă?
Mai încet.
Mai spune o dată.
Am înţeles. E în regulă.
Lasă-mă o clipă. Am nişte afaceri de făcut.
- Da? - Aţi ajuns?
- A apărut? - Nu e urmă de el.
Vreau să mergeţi la Blue Moon. Albul e acolo. Aveţi grijă să dispară.
- Camera albastră? - Da.
Tati, îndepărtează vântul acesta rece de mine.
E din partea casei. Să nu pleci nicăieri. Vin imediat.
Hei, aşteaptă!
Deja l-aţi scăpat. Bravo.
- Unde naiba s-a dus? - De unde să ştiu eu?
Dat fiind că e singurul alb de pe aici, şi că e la volanul unui Impact,
n-ar trebui să fie prea greu de găsit.
A venit ziua de joi, şi a venit la fix.
Operaţiunea Juanita dădea roade din plin.
Din nou. De la cine sunt?
Ce scrie?
După ce termin acest semestru, plănuiesc să rămân să obţin o diplomă
in munca socială.
Ştii, să ajut copii neajutoraţi.
E felul meu de a da înapoi, ştii?
Cred că ar trebui să mergem la maşină.
Poate ţi-ai lăsat trusa de ajutor pe bancheta din spate.
- Fă-ci mişto de mine? - Nu eşti ca celelalte fete cu care am ieşit.
Eşti puternică, soră. Ambiţioasă.
- Dar ştiu care e punctul tău slab. - Serios? Sunt numai urechi.
Aceleaşi lucruri care te fac să râzi, te fac să şi plângi.
Puterea ta e slăbiciunea ta.
S-a dovedit că nu era singura.
David?
- Pot să încerc şi eu? - Sigur.
Cred că nu strică să mai prizezi puţină cocaină din când în când.
Te face cam ciudat.
Adevărul e că era ciudat de la început.
Ce-i asta?
Cred că ar trebui să te muţi.
Îmi dai papucii?
Vrei să ajuţi? Termina cu "David, David".
Cum o cheamă?
- Contează? - Se mută aici cu tine?
Nu am întrebat-o încă.
Dar sper să se mute.
Probabil că o placi tare de tot.
Bănuiesc că nu mai pot sta. Nu mă aşteptam la asta.
Uite, nu e ca şi cum te-aş concedia.
Eşti o fată deşteaptă, şi munceşti pe brânci.
Ai slujba asta atâta timp cât o vrei.
Minunat.
Eşti un ticălos de clasă.
- Mama nu bea. - Îmi cer scuze.
Pentru cea mai frumoasă membră a promoţiei anului.
Deci cu ce ai spus că te ocupi, domnule..
David. Prietenii îmi spun David.
Diferite investiţii prin oraş.
Trebuie să spun că sursa primară de câştig, e din exporturi.
Trebuie să merg până la toaletă. Mă scuzaţi.
Cred că ar trebui să ne mutăm împreună.
- Glumeşti, nu? - Ţi s-a părut că glumesc?
- Nu mă pot muta cu tine, David. - De ce nu?
Nu sunt de acord cu stilul tău de viaţă.
Nu-mi amintesc să te fi plâns de asta când prizai orice îţi puneam sub nas.
- Îţi scapă esenţialul. - Fii atentă.
Am economisit 150 000.
Ies la 250 000, iau o casă la ţară, şi plecăm din nebunia asta, înţelegi?
Dragă, eşti un om mărunt. Şi mereu vei fi.
Crezi că un sfert de milion e suficient pentru a te retrage?
Un sfert de milion nu e mai nimic.
Ţi-am rănit sentimentele?
Încerc să fiu sinceră cu tine.
Dragă, uită-te la mine.
Uită-te la mine.
Îmi place să petrec cu tine. Şi ador să facem sex.
Dar aici se termină totul.
De ce să transformăm asta în ceva ce nu este?
Hai să ne distrăm cât timp putem, ok?
Aşa vom face. Cât timp putem.
Mă avea la mână şi ştia asta.
Râdeam de negroteii pe care îi auzeam spunând că sunt îndrăgostiti.
Chiar şi scrierea cuvântului mă face să fiu neputincios.
Dar e adevărat. N-am mai simţit astfel pentru nimeni, în viaţa mea.
Cu excepţia mamei mele. Şi nu-mi plăcea.
Vorbesc din inimă.
Detest sentimentul care îl am pentru Juanita.
Mă făcea să simt că...
că eram slab.
Nu puteam avea asta.
Se spune că răzbunarea e mai bună servită ca o masă rece.
Eu eram gata să scot rahaturile mele din congelator.
Dacă târfa credea că va scăpa de mine urma să se răzgândească foarte curând.
Puteţi să-mi spuneţi că sunt un suferind din dragoste.
M-a folosit pentru bani, şi apoi îmi spune că un sfert de milion nu e suficient?
Un sfert de milion întotdeauna e bun!
A fost bun atunci, şi e la fel de bun acum!
Taci! Am nevoie să mă duci undeva.
Urcă!
Condu în continuare.
Opreşte maşina. Dă înapoi.
Încet.
Aici, aici.
- E amuzant. - Da!
Vino aici.
- Da, ce spui? - Mulţumesc, tati.
Aşa, dragă. Acum dă-i şi surorii tale.
Haide, dragă.
Ce naiba ai făcut?
Fir-ar să fie. Dă-mi telefonul.
Rahat!
Alo?
Bine, mai spune-mi...
Fiule...
- Da. - Hei, Moon!
Albul a ieşit din garaj.
A luat-o înspre nord.
Responsabilitatea.
Răzvrătire.
Ca un om să fie pe deplin curat de păcate, trebuie să-şi asume responsabilităţi.
Joi. Ziua mutării.
Nu trebuia să se ajungă la asta, dar târfa nu mi-a dat de ales.
Trei luni de plănuiri au dat în final roade.
Din păcate... puţin prea multe.
Ticălosule!
De ce nu mi-ai răspuns la telefoane?
Am fost plecat din oraş. Nu ţi-am spus?
Nu mi-ai spus.
Nu-mi deschizi?
Dacă conţinui pe acest ton, nu.
Deschide uşa nenorocito!
Încearcă pe un ton mai frumos.
Te rog.
Care pare să fie problema?
Ştii bine care e problema. Tu mi-ai făcut asta.
Eu?
Nu ţi-am pus un pistol la tâmplă obligându-te să prizezi cocaina.
Nu mi-ai dat cocaină, fraiere. Mi-ai dat heroină.
Aşa e.
Ce vrei să fac?
Dragă, am nevoie de o doză.
Doar pentru azi, ok? Ca să mă ajute pe mai departe. Te rog?
Doar una, ok?
Ştii, un om mărunt trebuie să aibă grijă la fiecare cent.
Şi se pare că tu nu ai nici un ban.
Îţi place asta, nu?
Avea dreptate. Eu i-am făcut asta.
Şi îmi plăcea.
Ciudat era că încă o iubeam.
Poate mai mult acum decât niciodată.
Fiindcă în sfârşit simţeam că are cineva nevoie de mine.
Că sunt apreciat.
Revino, oricând.
Chestia e că Juanita s-a drogat mai tare ca niciodată.
Târfa a început să prizeze imediat.
Multe fete sunt speriate când lucrurile scapă de sub control.
Nu şi Juanita.
S-a dovedit mai târziu că avea diabet.
Pentru ea, să se drogheze era ca şi spălatul pe dinti,
sau mersul la toaletă.
Nu e nevoie de un om de ştiinţă că să-ţi dai seama că în final
ceva trebuia să se întâmple.
3,2.
Da.
Am nevoie de ajutorul tău.
E o clinică Gahart.
E cea mai bună clinică şi vreau să mă internez.
E scump.
10 000 de dolari pe lună.
Ştiu că sunt mulţi bani, dar am nevoie de asta.
Trebuie să mă ajuţi.
Dacă nu o faci, mă duc la poliţie.
Ceea ce ar trebui să ştie târfele, e că nu e de glumit cu poliţia.
Să frângi inima unui bărbat e una, dar să-i distrugi viaţa e altceva.
Ştiu că vezi lucrurile ca şi mine.
Ne vedem la ora 8.
Mă întreb cum s-a simţit când a închis telefonul.
La ce se gândea.
I-a plăcut apusul din acea zi?
Oare s-a gândit să împărţim banii?
Era ultimul apus care îl va vedea?
Ştii ce obişnuia să spună Barry.
"Deja-vu din nou."
La fel se poate spune şi despre mine.
Iată-mă încercând să rezolv problemele cu Juanita,
şi era exact acelaşi dezastru din care ieşisem când am plecat de pe Coasta de est.
- Rahatul acela cu Edna. - Vorbesc serios, King.
- Am nevoie de bani. - Pentru ce?
Ca să ţi-i bagi în vene?
Ţi-am spus că sunt la dezintoxicare.
De 6 săptămâni.
- Am mai auzit-o pe asta. - Crezi că-mi place să-ţi cer bani?
Nu e deloc mâncare în casă.
Copii au nevoie de haine de mers la şcoală.
Îmi datorezi asta!
- Mă duc la poliţie... - Stai puţin!
Nu face asta.
Vin imediat.
Edna. Obişnuiam să merg de colo colo, pe vremuri.
Târfă nenorocită!
Cumva i-a intrat în cap că sunt tatăl băiatului ei,
şi a aşteptat până acum, 10 ani mai târziu, după eveniment,
ca să îmi spună asta.
Poate eram tatăl copilului, sau poate nu eram.
Dar nu-i făcea bine copilului dacă se droga.
Şi i-am arătat cum nu-l va ajuta deloc putrezind într-o celulă.
Deci am decis să-i fac un test.
Să văd dacă rezistă.
- Nu mă laşi înăuntru? - Mă bucur că ai venit.
Şi eu.
Sunt sigur că putem rezolva problema.
- Ai ceva de băut? - Serveşte-te.
Nu ai nimic de mâncare aici.
Te deranjează?
Voi aranja o altă casă.
Fir-ar să fie!
Ce drăcovenie tare.
Păstreaz-o. Am nevoie de ajutor.
Dragă, nu trebuie să fie aşa cu mine.
Vino aici.
Haide.
De ce naiba îmi spui că ai să chemi poliţia, târfă?
Ţi-ai ieşit din minţi!
Las-o în pace!
Pleacă de aici, negrotei mic!
Lasă-l în pace!
Uită-te la tine.
Pentru asta vrei bani?
Bucură-te de ea. E ultima doză ce o primeşti de la mine.
Dă-te la o parte!
Nu am stat prin preajmă să văd dacă a trecut testul.
M-am dus la aeroport şi mi-am luat un bilet dus spre LA.
Mama!
Nu mă laşi înăuntru?
Deja-vu din nou!
Am mers aiurea o vreme. Ocolind legea.
Am mers prin est, din orăşel în orăşel.
Ceva mă chema înapoi.
Mi-era dor de casa mea.
În plus, e greu să fugi, mai ales când ştii că e vina ta.
Eşti blocat în aceaşi situaţie de rahat, de care ai fugit acum 10 ani.
Legea are grijă de proşti şi de copii,
iar eu n-am făcut parte din nici o categorie.
Deci m-am întors.
Şi e timpul ca King să regleze conturile.
Să îmi asum responsabilităţile faţă de Moon, faţă de băiatul lui Edna,
faţă de mine. Responsabilitate. Răzvrătire.
Ca un om să fie pe deplin curat de păcate, trebuie să-şi...
Coboară dracului din maşină, albule!
Coboară din maşină, acum!
- Bine. - Acum!
- Bine. - Jos, acum!
Te rog nu mă omori.
Fraiere, voi număra până la 3.
1, 2, 3.
Nu te apropia de mine. Te omor! Vorbesc serios!
Tu...
Tu m-ai avertizat de poliţie. Am făcut o treabă bună.
Nu-mi pasă de asta. Lasă pistolul jos.
Nu-ţi voi face nici un rău.
- Cum te cheamă? - Paul.
Ce face un alb ca tine, în maşina unui om mort, Paul?
El mi-a dat-o. Înainte de a muri.
Ţi-a dat şi inelul acela?
Mişcă-ţi fundul acasă. Locul tău nu e aici.
Trebuie să ştiu de ce.
De ce, ce?
De ce l-ai ucis.
A meritat-o.
Crede-mă, ştiu.
De ce l-ai ucis tu?
A ucis-o pe mama mea!
Edna?
Omul pe care l-ai ucis...
a fost tatăl tău.
Vezi tu, are nişte casete...
Tocmai le ascultam.
Când era pe moarte mi-a cerut să-l îngrop.
A cerut o înmormântare decentă.
În pământ.
Hei, vino! Trebuie să pleci de aici.
Ia maşina. E un sfert de milion de dolari în portbagaj.
Eşti liber. Du-te!
Pleacă de aici! Du-te!
Du-te.
"Să nu mori singur" de Paul Paskoff
E o poveste uimitoare.
E cu adevărat uimitoare. Dar nu o pot tipări.
De ce nu?
Ăsta e un ziar, nu o revistă de ficţiune.
Dar e o poveste adevărată, în întregime.
Înjunghierea, spitalul, am avut o armă îndreptată la tamplă!
Eşti un scriitor minunat. Dacă îţi cauţi de lucru, eşti angajat.
Dar aia...
Din păcate nu cred un cuvânt din ce e scris acolo.
Sincer să fiu, probabil nici eu n-aş crede.
În fond, am trăit o viaţă extraordinară.
Păcat că a trebuit să mi se întâmple asta.
Înainte de a avea ocazia să dau colţul.
Acesta e ultimul capitol.
Soarta e ciudată, dacă stai să te gândeşti.
Totul e legat, ca într-un joc de domino.
Viaţa unui singur om poate avea un efect foarte puternic
faţă de lucrurile cu care interacţionează,
şi faţă de vieţile altora.
Cum ne putem transforma într-un cadou care se tot oferă.
Cum am spus...
Cred că am avut o viaţă extraordinară.
În final, cred că totul revine la normal.
Cine ştie.
Dacă e pe jumătate adevărat din ceea ce spun hinduşii,
poate voi avea o a doua şansă.
Mă întreb ce viaţă mă aşteaptă acum?
Traducerea şi adaptarea MARIUS VOICU POP
api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com