Traducerea şi adaptarea: Miss Monnyy/Avocatul31/al3x04
Subtitrări-Noi Team www.subtitrări-noi.ro
Unele persoane pot jura că nu mai există frumuseţe în lume.
Sau magie.
Dar cum altfel aţi explica faptul că întreaga lume
se adună in acelaşi loc într-o singură noapte,
pentru a sărbători speranţa unui nou an?
De Anul Nou
Sunteţi gata? Trageţi!
Uşor... Fără grabă...
Bravo! Să sperăm că va fi o zi minunată.
Bună ziua, Maiestate.
Vrem să oferim un spectacol de senzaţie din partea Poliţiei din New York.
Bună dimineaţa! Sunt Ryan Seacrest şi mă aflu în New York,
unde lumea începe deja să ajungă, aici în Times Square.
Voi fi gazda voastră toată ziua şi toată noaptea, în direct la radio
din centrul distracţiei, deci pregătiţi-vă şi rămâneţi cu noi!
Bună dimineaţa, Claire! Au nevoie de tine aici pentru interviu.
Ea e Claire Morgan. E şefa.
- Aţi dori să ne acordaţi un interviu? - Cu cea mai mare plăcere.
Stau de vorbă cu Claire Morgan, noul vicepreşedinte al aliantei
Times Square. Deci, va fi o seară importantă?
Aş spune că e puţin spus. Peste un miliard de persoane din toată lumea
vor fi cu ochii pe noi diseară odată cu lansarea bilei,
deci aş spune că asta face să fie o seară foarte importantă.
Mă uit bine în direcţia camerei?
- Suntem de la radio. - Da. Desigur.
Eşti bine, duduie? Ai păţit ceva?
- Daţi-mi voie. - Nu, sunt bine! Dispari!
Ce faceţi, fetelor?
- Un An Nou foarte fericit! - Şi ţie, la fel.
Trebuie să semnaţi asta, dar nu vă puteţi interna până diseară.
- Nicio problemă. Ne întoarcem diseară. - Vom câştiga banii.
Sigur că da.
- Ce bani? - Spitalul oferă primului născut...
- Din următorul an 25.000 de dolari. - Nu, scumpo, cred că mai puţin.
- Nu, sunt 25 de mii de dolari. - 25 de mii? Scumpo, te înşeli.
E mult mai puţin. În plus, cu toate impozitele, rămâi aproape fără nimic.
Să nu mai vorbim de toate camerele de filmat după ce naşti, e groaznic.
- Nu merită deloc. - Sunt 25 de mii de dolari.
- Îmi pot filma unde vor şi tot merită. - Unde vor?
- Domnul şi doamna Byrne... Pe aici. - Noi suntem.
Hai, scumpo, să mergem.
Bun... Hai să aflăm cum să nasc mai devreme.
O să întreb.
Asta m-ar putea ajuta să-mi plătesc împrumutul studenţesc.
- Salut, Paul! - Salut, amice! Ce facem diseară?
Tu vei fi la muncă azi. Eu nu. Lasă-mă în pace.
Randy, ascultă-mă. Nu face asta. Nu te ascunde în scorbura ta.
E Revelionul, trebuie să facem ceva.
Nu e o opţiune să fii împotriva Anului Nou. Treci peste asta odată!
Cum am spus, îmi iau o zi liberă, în care să stau de unul singur,
fără să fac nimic, lucru care-mi place la nebunie.
E treaba mea să mă ocup de asta, iar acum te ignor
pentru că vorbeşti ca un nebun.
Nu sunt nebun!
Voi găsi ceva atât de grozav încât nu vei putea refuza.
Am totuşi o senzaţie că voi refuza.
Tocmai m-ai provocat. În regulă. Te sun înapoi.
Un An Nou de rahat
Aşa mai merge.
Cu puterea oferită de către statul Connecticut,
Rory şi Trish, vă declar soţ şi soţie.
Îţi poţi săruta soţia.
Te va plăti verişoara mea.
Felicitări amândurora! A fost foarte frumos.
Mulţumesc tuturor pentru prezenţă.
Am vrut să economisim pentru luna de miere.
Ei bine... Ai rămas ultimul, Sam.
Fă-ţi de cap în Manhattan, continuă tradiţia de a sta până târziu în baruri,
fă sex fără obligaţii cu femei oarecare cu încălţăminte scumpă.
Lucruri pe care Rory nu le va mai face vreodată.
La bine şi la rău. Înţeleg de ce tipul e mort după tine.
- Trebuie să plec. - Glumeşti, nu rămâi la micul dejun?
Lăsăm pe altă dată, amice, m-au sunat de la birou toată dimineaţa.
Trebuie să mă întorc. Voi ţine un discurs important diseară.
- Şi fata? - Care fată?
Cea pe care ai cunoscut-o Revelionul trecut. Te vezi cu ea diseară?
Asta a fost acum un an. Amândoi am trecut peste.
Uitaţi-vă la voi doi. V-aţi căsătorit...
- Uitaţi-i! - Nu, nu, ei doi!
- Bine, ne mai vedem! - Bine, Sam.
- Există şi cineva pentru tine, amice! - Bine, bine.
Bun. În regulă.
E primul nostru eveniment.
E cea mai importantă petrecere pe care o organizăm
şi ştiu că e frig, dar nu putem s-o dăm în bară, deci trebuie să ne concentrăm.
- Unde e Ava? - Crede că a văzut o vedetă pe undeva.
Sigur vor fi mai multe vedete aici decât la reabilitare.
Fii atent la mine. Asigură-te că avem toată băutura de pe listă,
găseşte-o pe Ava şi ne vedem pe hol după ce verific bucătăria.
Ava!
Fă-mi o poză cu autocarul! O iau razna!
Ava, nu avem timp să o iei razna!
Ştiu, dar nu mă pot abţine. Ai văzut autocarul ăla?
L-am văzut când m-am apropiat. E a lui Jensen!
- Ăla e al lui Jensen? - Da!
E grozav! Îmi place la nebunie!
Continuă să sari, arăţi foarte sexi, nu te opri!
Sari, sari, sari!
- Nu e el. - L-am cunoscut în persoană!
Bine, toată lumea. Să ne acomodăm în bucătărie cât mai bine.
Începeţi să faceţi orice sos trebuie, voi verifica eu livrările din hol.
Cine e liber, dacă îi puteţi ajuta pe Sunil şi Ava, ar fi grozav.
- Laura, nu vei crede cine e aici! - Jensen.
De unde ştii? Eşti spirituală?
Se spune "spiritistă" şi dacă îl vezi, spune-i să evite blonda din bucătărie...
- Care are un cuţit mare. - Laura, îl cunoşti?
Mă bucur să te văd, Laura.
Mai eşti acolo? Crezi că Jensen mi-ar da autograf pe o banană?
Nu am hârtie la mine!
- Lucraţi la dorinţe, nu? - Nu.
Bine... Am o livrare pentru domnul Jonathan Cox.
- Lucrezi aici? - Nu, fac livrări.
Vă livrez pachete de vreun an
şi cred că asta e prima dată când mă priviţi în ochi.
Ce mai faceţi?
Îmi pare rău. De fapt, o dorinţă veche e să privesc mai mult persoanele în ochi.
Deci astea sunt dorinţele pentru Anul Nou, nu?
Pare a fi o listă lungă, ar trebui să începi.
Nu ştiu, poate la anul.
Doamne! Pe bune? Alea sunt nişte bilete tari!
- Serios? - Sunt grozave.
Acolo e cea mai bună mâncare, muzică, sunt foarte multe fete singure,
şi toată lumea poartă măşti. Nu va trebui să-ţi faci griji pentru feţele lor,
trebuie doar să-ţi foloseşti imaginaţia. Şi dacă vrea cineva să te dea afară,
nici măcar nu întreabă cine eşti. Poţi să minţi, ce pot face?
E grozav. E ca pe Facebook, dar în realitate.
- Acum îmi amintesc cine eşti. - Da, exact.
În fine, mi-aş da...
Ei bine, poate la anul.
- Bună, Hailey. Totul bine? - Da.
Să mergem, băieţi. Trebuie să ne pregătim pentru diseară.
- Ne vedem acolo, nu? - Da, cu siguranţă.
- Ne vedem acolo. - Pa.
Clar o să-l săruţi diseară.
- Nici măcar nu m-am gândit la asta. - Sigur...
- Nu-i mare chestie. - Ştii măcar să săruţi?
E un video pe internet care te învaţă cum să faci.
Sunt două. Unul pentru sărutul normal şi unul pentru cel pasional.
Ştiu să sărut. Nu e mare lucru.
Dar mama ta? Ea ce va face?
L-am găsit! Încă puţini centimetri vor rezolva problema.
- Stai să mă uit la asta. - Aia e rochia ta pentru diseară?
E ceva la care lucrez pentru o zi importantă.
Ar trebui s-o porţi diseară! Poate vei avea parte de ceva acţiune.
Nu prea cred. Tot ce am pregătit e să stau pe canapea cu Hailey
şi să privesc cum lansează Bila.
Revelionul trecut a fost cu tatăl ei, iar acum e rândul meu.
- Vrei să stai cu noi? - Sună foarte tentant.
Nu cred că înţelegi. Lui Hailey chiar îi place să stea cu mine.
Toata lumea pe scenă!
- Du-te. Eşti gata. - Mersi!
Cu placere!
5, 6, 7, 8!
New York.
New Rochelle.
New Brunswick.
Oraşul New York!
New Haven. New Hartford.
New Jersey.
New York!
Pentru New York viraţi la dreapta. Faceţi stânga pentru New York.
Airbag-urile au fost declanşate.
Vrea cineva să-mi spună de ce nu a ajuns camioneta cu generatorul?
Asiguraţi-vă că Jensen ştie programul.
Ştiu că plănuiesc să petreacă, dar ne aflăm în Times Square!
E un pic scoasă din pepeni azi.
Brendan! Mă bucur să te văd, nu ştiam că vei veni azi!
Nu trebuia, dar mi-am dat seama că nu te vei descurca fără mine.
Sunt într-adevăr mişcată. Încerc să n-o spun cu voce tare, dar dacă o dau în bară...
Nu o să o dai în bară.
Nu am început cu dreptul. Maşina cu generatorul întârzie.
M-am uitat după cameră într-un interviu la radio. Îţi vine să crezi?
O să reuşeşti. Şi tot o să ajungi la timp la întâlnirea ta.
- Nu vorbesc de întâlnirea mea. - De ce nu?
N-ar fi trebuit să-ţi spun despre asta. Vino şi priveşte.
Testează confetti-urile pentru diseară.
Nu le aruncaţi aşa! Faceţi-le să zboare în adierea vântului, ar trebui să fie magic.
Mă bucur că eşti aici.
Laura, ştiu că eşti supărată. Dar nu m-am gândit că...
- Mulţumesc. Laura, a trecut un an. - Nu am nimic de spus, Daniel.
- Daniel? - Îl cunoaşte pe dl Jensen? Câte secrete!
Uită-te la mine. Doar uită-te la mine.
- A fost o palmă bună. - Am plănuit palma aia tot anul.
Cum aş veni la tine de nicăieri şi ţi-aş da o palmă pentru că m-ai părăsit aşa.
Şi ştii ce? N-a fost atât de satisfăcător pe cât credeam că va fi.
Asta a fost pe aproape.
- Doar ne prostim. - Şi mie-mi place să mă prostesc.
Am încercat să te sun. Nu m-ai sunat înapoi.
Ţi-am lăsat bilete, dar nu ai venit. La naiba, vorbeşte cu mine!
Da, vorbeşte cu el!
Ce? Pentru că e Anul Nou, mai vrei o şansă?
M-ai părăsit, Daniel. Cred că asta spune tot.
Nici măcar n-am apucat să-ţi pregătesc o cină în acel apartament.
Ai dispărut înainte să despachetez primele lucruri.
Celebrităţile! Sunt şi ei la fel ca noi!
Domnule Cox, m-aţi chemat la muncă cu un motiv astăzi?
- E slujba ta. - Desigur.
Doar că e Ajunul Anului Nou şi m-am gândit că probabil dvs...
aţi dori să-mi acordaţi prima, de vreme ce e sfârşitul anului.
- Corect, era să uit. - Mă bucur că v-am amintit, domnule.
Din păcate, a fost un an dificil pentru casa de discuri, nu trebuie să-ţi mai spun,
din cauza pirateriei etc...
Ţi-am scris numele bine?
Da, doar că vroiam să-mi folosesc prima pentru a merge într-o excursie.
Ei bine, îţi ajung să mergi în Staten Island. Poate la anul.
Da, doar că mi-am rezervat pentru cele două săptămâni.
Două săptămâni? Am semnat eu asta?
Nu, aceste lucruri intră în atribuţiile celor de la resurse umane.
Ba nu. Depinde şi de mine, iar eu nu mă descurc fără tine două săptămâni.
Îţi dau o săptămână.
Atunci...
Îmi voi lua două săptămâni şi capsatorul. Demisionez.
Nu poţi demisiona, suntem în perioada Grammy-urilor.
Azi aproape am murit, domnule.
Nu, araţi foarte bine. Îmi poţi face o cafea?
Să nu uiţi de zahăr!
Am nevoie de 3 steluţe, 3 steluţe.
Biroul lui Jonathan Cox, vă rog să aşteptaţi.
- Păzea! - Doamne!
Asta meriţi pentru că m-ai părăsit aşa!
Nu, nu ouăle!
Nu poate să apară aşa în cea mai importantă seară a carierei mele, ce karma e asta?
Faptul că te-ai culcat cu Jensen
sau că organizezi cea mai mare petrecere din oraş? Mie-mi sună bine totul.
- Pot să arunc şi eu una? - Da.
- Cu ouăle astea scumpe? - Te fac să te simţi bine.
Asta a fost jalnic.
Sunt o fată delicată.
- Doctore... - Da, dle. Harris.
Nu ţi-am cerut nimic niciodată, nu-i aşa?
Nu, n-ai cerut. Nici chimioterapie, radiaţii...
Cu toate că ţi-ar fi oferit încă vreo două luni.
- Deci îmi eşti dator. - Da, aşa e. De ce aveţi nevoie?
- Ştii de ce am ales acest spital? - Datorită serviciilor de calitate?
Acoperişul are o privelişte grozavă spre Bila din Times Square.
Am auzit că ai spus că nu mai am mult timp.
- Nu, cine ţi-a spus asta? - Te-am auzit spunându-le asistentelor.
Sunt pe moarte, nu sunt surd.
E surprinzător, dle Harris.
Dar fiţi sincer, chiar nu e nimeni pe care să putem chema?
I-am enervat acum mult timp pe cei cărora le păsa de mine. Nu mai e nimeni.
Haide, doctore. Priveşte-o ca pe ultima dorinţă a unui muribund.
Te rog. Am rezistat atât doar pentru a mai vedea lansarea Bilei...
încă o dată.
- Ştii că e frig afară. - O să supravieţuiesc.
- Se vede mult mai bine la televizor. - Nu vreau să văd la televizor.
Te rog, doctore.
Oricât aş vrea să te ajut,
e împotriva regulilor spitalului să lăsăm oamenii pe acoperiş.
Las-o baltă, uită că am întrebat.
- Bine. Mai ai nevoie de... - Nu, nu am.
Dacă e ceva, spune-le asistentelor să mă sune, bine? În regulă.
Vezi dacă poţi să-l faci să mănânce ceva.
- Vreo schimbare? - Nu.
Sunt surprins că mai trăieşte.
- Atunci e timpul să meargă la azil? - Nu mai e timp.
- Nu va supravieţui până mâine? - E puţin probabil.
Alt lucru care mă enervează la sărbători sunt urările false.
Azi am primit 50 de mesaje cu tipicul "Un An Nou fericit!"
de la persoane cu care n-am mai vorbit de anul trecut. Sună-mă înapoi.
- Stai, ţine liftul! - Cobor.
- Şi eu. - Da, am dat jos decoraţiunile.
Îmi stăteau în cale şi nu ai voie să decorezi holul.
Nu erau decoraţiunile mele.
Nu, nu. Nu se poate! Trebuie să ajung undeva.
Alo? Alo? E mort!
- Nu merge. - Sună-l pe administrator.
Nici el nu munceşte. N-am semnal.
Tu eşti tipa nouă de la 5B.
- De ce nu eşti speriat acum? - Nu ştiu.
- Nu trebuie să merg nicăieri. - Alo, alo, sunt de la 5B!
Suntem blocaţi în lift! O să întârzii la muncă!
- Alarmă falsă, dragii mei. - Dar totul e în regulă, nu?
Totul pare foarte normal.
Închidem ambii ochi pentru a putea vedea cu celalalt.
- Închide-i! - Nu!
Poţi ajunge la termen în orice moment.
- În orice moment? - Nu-ţi face griji.
Ştiu că vrei să faci totul natural, fără injecţii sau anestezie.
- Vom folosi hipnoză... - Ştiţi, ne gândeam
dacă am putea programa o cezariană, să terminăm cu asta...
- Da, aşa e. - Ne gândeam la... diseară?
- La... miezul nopţii? Nu? - Da.
Amândoi ne gândeam că ar fi grozav dacă ar fi diseară.
Diseară?
Vreţi să vin de Anul Nou să vă fac o cezariană?
E Anul Nou?
- Ciudat. Am uitat complet. - Şi eu la fel.
Cu toată agitaţia... Noi nu prea ne dăm în vânt după sărbătoarea asta.
Suntem mai mult cu ziua soldaţilor picaţi în război.
Lăsaţi-mă să fiu explicită.
Nu voi programa o cezariană doar să câştigaţi voi nişte bani.
Cuplul care a fost aici mai devreme s-a oferit să împartă câştigul cu mine.
Şi desigur, am refuzat. Sinceră să fiu, sunt surprinsă că aţi sugerat asta.
Dar dacă am face 60-40? 70-30.
Eşti groaznic de aproape de o examinare rectală.
Asta nu e bine.
Mamă, vreau să merg în Times Square diseară să văd lansarea Bilei.
Plănuiesc să evit acea parte a oraşului în seara asta.
Păi, nu vreau să rămâi, vreau să te duci acasă.
E un tip la cursul de istorie, îl cheamă Seth şi eu cam speram,
adică îmi doream să stau cu el la miezul nopţii.
Apoi, desigur, voi veni direct acasă.
Scumpo, nu mi se pare normal să te las singură în Times Square, noaptea.
- Punct. - Sfârşitul discuţiei, am înţeles.
Îmi pare rău. Haide.
- Ştii ce, am 15 ani! - Ştiu, Hailey.
- Şi asta nu e o bustieră! - Aici nu suntem la "Fetele-o-iau-razna"!
- Dumnezeule! - Mamă!
Sunt o elevă bună, nu beau, nu iau droguri,
sau orice altceva şi încerc din răsputeri să fiu o fiică bună,
dar e ca şi cum n-ai avea încredere în mine!
- Nu, nu e vina ta! - Atunci a cui, mamă?
A lumii întregi? N-ai încredere în lume?
Sau doar în New York, pentru că e un oraş mare şi înfricoşător?
Ai fost vreodată în Norwalk?
Mamă, lumea nu mă înspăimântă, e din ce în ce mai bine!
Vreau să încep să-mi trăiesc viaţa! Şi tu făceai asta odată.
Doamnelor şi domnilor, sunteţi în Times Square,
suntem la amiază şi deja s-au prezis câteva întreceri ale recordurilor.
Presa va merge pe acoperiş, alături de domnişoara Morgan.
- Eşti bine? - Da.
- Nu îţi e frică de înălţimi, nu-i aşa? - Doar puţin.
Stai puţin, conduci operaţiunea lansării Bilei din Times Square...
- Si îţi e frică de înălţimi? - Asta ne clarifică de ce
Claire e cea mai bună pentru această meserie.
- Acum să ne facem treaba. - Da, hai să facem asta.
- Domnule poliţist Nolan. - Da, domnule.
- Ai grijă, ai în posesie ceva preţios. - Faceţi loc, oameni buni.
- Ne ridicaţi pe toate aşa? - Nu, nu.
Sunt bine! Bun, unde eram?
Da, Bila. Din 1907 a devenit o tradiţie lansarea Bilei.
Prima Bilă a fost alcătuită din lemn şi fier, cu doar 100 de luminiţe.
Bun. Să aprindem frumuseţea asta. Sunteţi pregătiţi?
Funcţionează!
Bun, deci în această seară vom urca Bila până în vârf, unde va rămâne
până la 23:59. Şi atunci va începe numărătoarea inversă!
- O poţi repara? - Nu. Nu vrei să ştii de ce?
Pentru că pe camioneta mea scrie Remorcări, nu Reparări.
Asta înseamnă că voi agăţa cârligul sub capota maşinii stricate,
şi te duc oriunde vrei. Asta înseamnă unde?
- În New York. - Încă un "Nu". Nu eu şi nu azi.
Am planuri cu gagica mea. Semnează aici.
Mă poţi duce măcar până la cel mai apropiat mecanic, te rog?
Următorul mecanic e la o distanţă de 10 minute.
- E perfect. - Lasă-mă să termin.
E la o distanţă de 10 minute, dar e închis azi. La fel ca toată lumea.
Presupun că ştii, având în vedere cum eşti îmbrăcat.
După ce te conduc, devii pe cont propriu, dar nu-mi pasă.
Ascultă, nu pot fi lăsat oriunde, trebuie să ţin un discurs important la firmă.
- E ceva foarte important. - Şi eu am ceva important, amice.
- Cum ar fi? - Să stau cu tipa mea,
să bem bere şi să ne uităm la filme porno.
Doamnă Witters.
Aveţi nevoie de o livrare?
- Ingrid. - Ingrid.
Şi, de fapt, sunt următoarea ta misiune.
- Te-am închiriat azi. - M-aţi închiriat?
Doamnă Witters, cred că ar trebui să fiu jignit, dar sunt intrigat.
Dorinţele pentru Anul Nou.
- Tocmai am rezolvat-o pe prima. - Aţi demisionat?
În regulă.
Dacă îmi îndeplineşti dorinţele până la miezul nopţii,
primeşti astea.
Serios? Fir-ar să fie!
Uşor, nu le mai flutura, le poate vedea oricine!
Serios, ai apelat la tipul potrivit. Sunt de acord, permite-mi să văd numărul 2.
Ce e?
Să mergi în Bali? Mic dejun la Tiffany's...
Vrei să salvezi o viaţă...
Glumeşti? E practic imposibil! Nici nu înţeleg despre ce e vorba.
- Nu înţeleg cum vrei să te ajut. - Foloseşte-ţi imaginaţia.
Vom avea nevoie de o barcă mare.
Nu trebuie să stai aşa.
Îţi poţi pune picioarele în jurul meu şi să te ţii de mine.
- Nu, sunt în regulă. - Bine.
Domnule Jensen, am venit.
Şi v-am adus nişte enchiladas, sunt foarte picante.
Mulţumesc. Ascultă, Ava, speram să mă poţi ajuta.
Ce e? Vi s-a risipit inspiraţia?
Pentru că dacă e aşa, am scris eu nişte versuri.
Sunt în spaniolă, dar le pot traduce...
Nu, vino... Nu, nu aşa.
Am nevoie să mă ajuţi să o conving pe Laura că am greşit.
- Când? - Revelionul trecut.
- Ce i-aţi făcut? - Nimic, am cerut-o în căsătorie.
- Cât de frumos! - Dar apoi m-am speriat
pentru că nu eram pregătit pentru asta.
Asta e groaznic! Tu ai fost acela care a cerut-o în căsătorie.
În ţara mea, când un bărbat îngenunchează, ori vrea să se însoare, ori a fost împuşcat.
Uneori sunt ambele variante.
Nu, faza e că totul s-a întâmplat foarte repede şi nu eram pregătit
şi eram şi cu turneul şi... Nu am vrut să mă complic.
Ar fi trebuit să vorbiţi cu ea. Asta le place femeilor, ne place să vorbim.
Am încercat, doar că nu reuşesc, printre lovituri.
- Vreţi să ştiţi ce cred eu? - Eu chiar aş vrea să ştiu.
Laura...
Nu e ceea ce pare.
- Nu? - Nu.
Deci fostul meu prieten nu îi face destăinuiri noului meu bucătar?
Ba da, cam asta e.
Fii tare. Nu te înmuia.
Dar nu te uita în ochii lui, pentru că sunt superbi.
Aşa albaştrii... Pa.
- Pace? - Pace.
Mic dejun la Tiffany's.
Rezolvat.
- Noroc. - Noroc.
Să iei taxiul în New York fără să întâmpini aglomeraţie. Rezolvat.
- Ai ascultat ultima piesă? - Nu.
- Ba da. - Ce părere ai?
Am vrut să o urăsc, chiar am vrut, dar n-am putut. Mi-a plăcut la nebunie.
Exceptând poza pe care ai ales-o pentru copertă.
- E un pic cam exagerată. - Îmi lipsesc sfaturile tale.
Sunt puţin copleşită de toată munca pentru diseară, deci îmi pare rău că te-am plesnit.
A doua oară.
Îmi pare rău că am plecat.
Daniel... Ai luat-o la sănătoasa.
Adică... Trebuie să mă întorc la muncă, să mă ocup pentru diseară, deci...
Dar mâine? Încep din nou turneul şi mi-ar plăcea să vii cu mine.
Putem rezolva asta.
Da, sigur, mă duc să împachetez, ne întâlnim la autocar?
Fii serios. Nu mă pot întoarce cu tine în turneu.
Ţi-am trăit viaţa, am şi eu o viaţă de trăit.
- Tu chiar nu înţelegi, nu? - Ce e de înţeles?
Sunt pregătit să-mi iau un angajament. Sunt pregătit.
Da, şi eu. Sunt gata să-mi iau un angajament în legătură cu ceea ce iubesc cu adevărat.
Slujba mea. Nu mai pot face din nou asta.
- Nu, tot nu am semnal. - Cum se face că nu ai unde să mergi?
Se mai întâmplă. E cea mai nasoală noapte din New York.
E foarte imatur. Persoanele care nu beau, dintr-o dată o iau razna.
- Scoate ce e mai rău din tine. - Da, pentru că au un motiv de bucurie.
Eu aveam ceva pentru care să mă bucur.
Pe cine aveai de gând să săruţi la miezul nopţii?
Pun pariu că e un mascul imens.
Vezi, asta e problema cu Anul Nou.
Se crează multe speranţe şi apoi, inevitabil sunt dezamăgiţi.
Pot să ajungi la trapa din tavan?
- Nu sunt Omul-Păianjen. - Îmi e clar asta.
O să mă urc pe acolo şi voi găsi pe cineva să ne ajute.
Ne vor scoate de aici, iar eu îmi voi continua treaba.
Ridică-mă! Aşa... Are lacăt!
O pot sparge cu stingătorul.
Eşti o fană?
Lasă-mă jos.
- Bună, un An Nou fericit! - Pot să mă duc la prietenii mei?
Da, sigur, du-te. Deci Hailey şi cu mine...
- Bună! Aşteptaţi-mă puţin. Bună. - Bună.
Nu pot veni.
Cum adică? Hailey, toată clasa va fi acolo.
Ştiu, doar că nu mă lasă mama.
- Vorbeşti serios? - Ştiu, zici că am 12 ani.
Unde e mama ta? Poate...
Bună ziua, doamnă Doyle! Arătaţi superb astăzi.
Pari un băiat de treabă, doar că nu mi se pare o idee bună
ca Hailey să meargă nesupravegheată în Times Square diseară.
Corect. Cu tot respectul, supravegherea e pentru copii, noi suntem adulţi tineri.
- Pe cine sunaţi? - Eşti fiul lui Rose Anderson, nu?
- Da. - Am fost la aceeaşi facultate.
Cred că şi-a lăsat telefonul acasă. O să iasă diseară şi...
În regulă. Un An Nou fericit!
- Da... Un An Nou fericit. - Du-te să-ţi iei la revedere.
- Deci? - Am încercat, dar nu joacă cinstit.
- Ştiu. Bun venit în viaţa mea. Pa. - Pa.
Ce e cu cartierul ăsta? E un loc sigur?
Dă-i o şansă. Asta ar trebui să fie pe lista ta cu dorinţe. Să oferi o şansă.
Nu-mi place aici.
Mi se pare o idee foarte proastă. Îţi dau direct biletele alea.
Oferă-mi şansa de a-ţi arăta...
Ingrid Witters, du-te în Bali.
- E Bali! - Brooklyn. E un centru de înfrumuseţare.
Mulţumesc.
Ne pare rău, domnule Byrne, dar nu puteţi să vă internăm aşa devreme.
Doctora Morris a spus că nu sunteţi gata. Va trebui să vă întoarceţi în câteva ore.
Poate momentan nu suntem gata, dar soţia mea mănâncă stridii acum,
iar pe Internet scria că asta induce travaliul.
- Numai să reuşesc să-i înghit. - Da, dar nu funcţionează aşa repede.
- Nu, nu pot face asta. Nu pot. - Mă scuzaţi.
- Îmi pare rău. - Are dreptate. Nu pot grăbi asta.
Îţi trebuie o bomboană mentolată.
- Lisa, suntem gata de internare. - Se internează?
Salut. Mă bucur să te revăd.
Cred că glumeşti, pentru că mor de râs pe dinăuntru.
Chiar credeţi că puteţi veni pe ultima sută de metri să ne furaţi banii?
Scuză-mă, tu chiar vorbeşti serios?
Cred că eşti mai fraier decât pari. Peştişorul nu va ajuta la nimic.
Probabil nici nu ştii că ignamele pot induce travaliul.
- De fapt, ştim. - Da.
Soţia mea e plină de igname, dar mulţumesc pentru sfat.
- Plină de igname. - V-am prins, nu e adevărat!
- Împiedică travaliul. - M-a "prins"?
Tu chiar eşti ostil. Unde lucrezi, la verificarea motoarelor?
- Nu, conduc o şcoală de maniere. - Da? Unde e asta?
- În Guatanamo? - Dacă tot veni vorba, ar trebui să vii.
Ţi-ar prinde bine nişte maniere.
- Chiar lucrează acolo. - Nu se poate.
Ce fermecător!
Bună, domnişoară în roz. Ne putem interna acum?
De fapt, ultrasunetele spun că nu. Nici ea nu e pregătită, deci trebuie să reveniţi.
- Îmi pare rău, James. - Nu e vina ta.
- Şi mie îmi pare rău. - Sigur.
- A început războiul, Omul-Manieră. - Fii sigur de asta!
Scumpo, ce faci?
- A început! - Pardon?
- Nu... - Ce a început?
- Asta... a început! - Să mergem, iubito.
Nimeni nu vrea o ceartă între gravide, haide.
A început ceva.
Ştiu că ai renunţat la prietenii tăi pentru a sta cu mine,
dar nu pot deveni totul pentru tine, mamă. Te rog să nu devii ca mama lui Piper.
Ca cine? Mamă ca a lui Piper?
Adică precum Joanna?
Da, ea e mama lui Piper. Se ascunde în tufişuri zilnic,
ca să se asigure că Piper ajunge la şcoală. Nu e tare tare deloc.
- Bine, dar haide, nu sunt chiar aşa rea. - Mamă, nu te mai chinui.
Te porţi aşa protectoare şi rea pentru că nu ai un bărbat în viaţa ta.
Trebuie să-ţi găseşti pe cineva. Haide, eşti o femeie atractivă.
Doar... scapă de saboţi.
Îmi pare rău, dar mă străduiesc.
Şi mi-aş dori să te străduieşti şi tu la petrecere.
- La mulţi ani! - Mamă, ajunge!
Mi-a ajuns. M-am săturat de toate şi de tine.
De ce m-ai adus la biserică? Parcă mă duceai să închiriez o maşină.
James Bond, mai am nevoie de o semnătură.
Pentru ce? Pentru ce să mai semnez?
Că ţi-ai primit maşina înapoi.
Iniţialele, aici. Păstrează pixul, pentru că are numele meu pe el.
Nu ţi-am zis că totul e închis după ora 15:00?
Ţi-am găsit eu o cursă. Salut, Evan.
Salut, Harley! Salut, Sam!
- Tu eşti preotul. - Da.
Vărul meu îmi spune că-ţi trebuie transport.
Vărul tău?
Îmi duc familia la concertul Radio Rocketts.
- Facem asta în fiecare an. - I-ai văzut pe cei de la Rocketts?
Ne-ar plăcea să te luăm cu noi.
- Contribui la benzină? - O plătesc dracului pe toată!
Nu înjura. E preot. Arată-i Biblia.
Şi dă-mi pixul înapoi!
Niciodată nu am înţeles persoanele cu păr.
Uite-o.
- De câtă benzină e nevoie? - Cât te ţine buzunarul?
Bună ziua, domnule Harris.
Cum vă simţiţi astăzi?
Sunteţi aici de săptămâni întregi.
Nu vreţi nici chimioterapie, nici radiaţii... De ce?
Nimeni nu are nevoie de mine.
Când am luptat în Vietnam, am văzut moartea mereu.
Dar nimic nu m-a pregătit pentru asta.
Promit că vă voi ajuta să vă simţiţi cât mai confortabil posibil.
Doar ajută-mă să îndur până la miezul nopţii.
În regulă.
Mă voi întoarce.
Scumpo, m-am tot gândit...
Hailey?
M-am luptat atât pentru custodie!
- Marvin! - Kim.
Ai văzut-o pe Hailey?
Mulţumesc!
Un An Nou fericit!
Hailey!
Te sun!
Bună, sunt Hailey. Lăsaţi un mesaj şi vă sun mai târziu.
Cred că s-a decis.
- Ţi-ai luat căciulă! - Şi tu un câine.
- E o responsabilitate. - Trebuie să-i dai o şansă.
Să-i dai o şansă, înţelegi?
Îi vom face analizele şi îl puteţi lua luni.
Sau putem aştepta să te mai gândeşti.
Nu.
- M-am săturat să tot aştept. - Da!
Ne vom face foarte fericiţi unul pe celălalt, nu?
Cum îi vom pune numele?
Ceva masculin, precum Kong.
Ce zici de domnul... Fulg de zăpadă?
Nu sună prea bine. În fine.
Uite ce ai făcut.
Ai salvat o viaţă.
Rezolvat.
Să faci o călătorie în jurul lumii. Nu chiar, dar... merge.
Este 18:00 în Times Square
şi îl avem cu noi pe prezentatorul evenimentului,
Ryan Seacrest!
Mulţumesc frumos! Salut, New York!
Sunt Ryan Seacrest.
Sunteţi pregătiţi de lansarea Bilei din Times Square?
Sunt alături de noi câţiva membri ai administraţiei Times Square,
şi ei sunt pregătiţi pentru...
Ştiu că eşti emoţionat, dar trebuie să priveşti în sus, Jeffrey.
Începem!
Asta ar fi trebuit să se întâmple? Asta nu ar fi trebuit să se întâmple.
Îmi pare rău, prieteni, avem o mică problemă aici.
Dar o vom rezolva. Nu este nicio problemă.
Rămâneţi alături de noi. Revenim imediat. În regulă?
- O vom face să meargă imediat, nu-i aşa? - Da...
- Se pare că... - Te rog?
- Da. - Te rog.
Încep să simt presiunea.
Nu-mi place să simt presiunea. Nu este bună presiunea.
Îmi strică părul. Părul meu trebuie să fie în sus.
Precum bila!
Haideţi, oameni buni, haideţi! Trebuie s-o reparăm până la miezul nopţii!
Mergeţi, mergeţi, mergeţi!
Asta nu i s-ar fi întâmplat niciodată lui Dick Clark.
- Poţi să-mi arăţi un singur truc special? - Nu sunt magician!
- Bine? - Eşti de la Secret Service, dle?
Duncan!
Aşadar, despre ce este discursul, Sam?
După cum am spus, nu l-am scris încă. Cred că...
Încă caut inspiraţia.
Ce te inspiră, Sam?
- Pizza. - Excelent.
- Super. - Bine. Mulţumesc.
Muzeul de Artă din Queens.
Bine aţi venit la muzeul din Queens.
Având ca temă oraşul New York, cu toate cele cinci zone administrative.
Acum, cea mai bună parte...
Poţi parcurge toate cele cinci zone administrative într-o singură zi.
Şterg asta de pe listă.
Randy, ştiu că ai spus că nu vrei să ieşi în seara asta, tipule, dar ascultă-mă...
Am făcut o înţelegere cu o doamnă pentru patru bilete la petrecerea de Anul Nou.
Nu ştiu ce vrea, omule.
Dar câteva sandvişuri, un fel de picnic, ştii?
Puţin... patetic, asta e tot.
Aşa că te rog, fă asta, te rog, te rog...
Haide, frate, am nevoie de tine, am nevoie să merg la petrecerea asta.
Ajută-mă, frate.
Bine. În regulă. Urmează...
Să fii uimită.
Este foarte important. O să fiu uimit dacă o să găsesc ceva.
- Dar o să găsesc. - Nu mai vreau să fac asta.
Ce? Despre ce vorbeşti?
Sunt patetică...
tipule.
Hei...
Aşteaptă. Unde te duci?
În Staten Island!
Dră Morgan, nu ştim care este problema.
Cât timp va dura ca să ştiţi?
Nu ştiu. Ar putea dura câteva minute, ar putea dura câteva ore, poate mai mult.
Ei bine, nu avem câteva ore sau mai mult. Avem timp până la miezul nopţii.
Am o singură treabă de făcut în seara asta.
Să mă asigur, chiar dacă va trebui să o fac cu propriile mâini,
că bila aia va coborî la miezul nopţii!
Bine? Până la miezul nopţii.
Te uiţi la pantofii tăi? Urăsc când faci asta.
Când te uiţi la pantofii tăi înseamnă că nu-mi spui ceva. Ce nu-mi spui?
Avem nevoie de Kominsky.
Acel Kominsky?
Tess?
Tess, eşti în baie?
Ce faci?
Yoga. Ar trebui să ajute.
Nu sunt un expert, dar se pare că asta doar trimite bebeluşul în direcţia greşită.
Lasă-mă să te ajut.
- Ai luat? - Da.
Am obţinut şi o reducere pentru că sunt la şcoala de medici veterinari.
O să fii un veterinar grozav cândva, Griff.
Mulţumesc. Dacă ai fi fost un cal, aş fi ştiut mai bine ce să fac.
Desigur, dacă ai fi fost un cal, nu am fi fost invitaţi la petreceri,
şi eu aş fi fost căsătorit cu un cal.
Asta miroase îngrozitor.
Bea asta.
Este ulei de ricin. Mary Poppins îl recomandă.
Mary Poppins a dansat de asemenea cu pinguinii din desene animate.
Tu primul.
Eşti o laşă.
Simt că este ceva în neregulă.
Mary Poppins e naşpa.
Ai uitat de linguriţa plină cu zahăr.
- Ce a fost asta? - Ce a fost ce?
Dumnezeule, mi s-a rupt apa.
Toată?
Tu ce crezi?
Ei bine, este prea devreme. Nu poţi opri apa?
Cum sugerezi să fac asta?
Nu ştiu. Yoga?
De ce nu te întorci cu capul în jos? Poţi face poziţiile "upperdog" şi "downerdog".
Una dintre ele.
- Trebuie să facem bagajele. - Avem bagajele făcute.
- Bine, calm... - Taxi!
Iubitule, nu cred că o să reuşim să aducem unul aici sus.
Ai dreptate, trebuie să coborâm. Acolo sunt maşinile.
- Bine, bine. - Pantaloni. Am nevoie de pantaloni.
Ăştia sunt pantalonii tăi.
Dă-mi-i pe cei roz.
Nu-i arunca spre mine!
Bine, aşadar... ne vedem acolo?
Ar trebui să vii cu mine. Ar trebui să mergem amândoi.
Faceţi loc! Vine doamna cu bebeluşul!
Taxi! Femeie însărcinată! Taxi!
Ai nevoie de ajutor?
Iubito, mi-am petrecut întreaga viaţă în New York.
Cred că ştiu cum să opresc un taxi.
- Bine. - Nu! Nu!
Bună treabă, orăşeanule!
Bine... Ţine asta pentru mine, te rog.
Fii liniştit, acum.
Taxi!
Te descurci grozav, iubito. Te descurci grozav.
Nu poate pedala mai rapid?
Hei, amice, poţi să mergi puţin mai rapid?
Asta este cât pot eu de repede.
Ai stat aici întreaga zi?
Când pleci acasă?
Stau până la miezul nopţii.
Ştii, nu-mi pasă de toate astea...
chestiile astea cu sângele, oricum.
Nu ai niciun plan să petreci, sau...
Nu.
Ce soartă crudă... O fată drăguţă ca tine?
Ei bine...
Poate.
Dar în momentul ăsta tu eşti partenerul meu.
- De ce? - Scuză-mă?
De ce eşti atât de drăguţă cu mine?
Sunt un nemernic. Întreaga mea viaţă am fost un nemernic.
Cred că sunt pe cale să... încetez.
Ei bine, ştii ceva, Stan?
Poate că pentru că ai fost un nemernic este motivul
pentru care ai avut tot ce ţi-ai dorit în viaţă.
Nu totul.
Îmi pare rău că ţi-am spus "fană".
Suntem blocaţi în lift împreună. Chiar nu o să vorbeşti deloc cu mine?
Bine. Putem să vorbim.
Atât timp cât facem presupuneri despre celălalt, ce-ar fi să încerc şi eu?
Ai crescut în suburbia... completează tu...
Ai fost la şcoala de artă...
Nu ai avut suficientă forţă să-ţi găseşti o slujbă adevărată,
apoi ţi-ai lăsat jumătate de barbă şi te-ai mutat în Manhattan,
în apartamentul moştenit de la bunica ta.
Şi acum crezi că doar pentru că te-ai mutat undeva eşti grozav,
dar adevărul este că nu e aşa.
Bine? Pentru că eşti doar un ipocrit care judecă totul,
pentru că eşti prea speriat ca să rişti în orice privinţă!
Şi ştii ce cred?
Cred că toată ura asta pentru cei din New York decurge dintr-o problemă veche,
vreo fată care ţi-a sfâşiat inima de Anul Nou când erai în liceu.
Aşadar... sunt pe aproape?
Suburbia Maryland.
Universitatea "Tags",
şi am devenit artist de benzi desenate.
Desenezi...
Ilustrez.
Şi eram în colegiu
când mi-a sfâşiat inima.
A durat un an să-mi las barba asta să crească.
Cafea rece?
Anul trecut au fost atâtea discursuri, încât a trebuit să ies să iau nişte aer curat
aşa că am ieşit să iau pizza.
S-a mai întâmplat ceva?
Dumnezeule, s-a mai întâmplat şi altceva, nu-i aşa?
- Da. - Ceva imoral?
Tată!
Am cunoscut o femeie.
Şi era... extraordinară.
O să mi se facă pielea de găină!
Nu te grăbi să ne spui, pentru că urmează traficul aglomerat.
Cu un corp extraordinar?
Trebuie să ajung la petrecerea asta.
Bine aţi venit la petrecere! Veniţi, vă rog.
Eşti actriţă, nu-i aşa?
Da! Am jucat rolul unei asistente medicale, poliţistă, profesoară...
Ce zici să joci rolul unei chelneriţe şi să-mi mai aduci o băutură?
Haide, du-te. Du-te.
Şi acum gazda dumneavoastră, preşedinta Record Label,
dna Rose Ahern.
Bine aţi venit la petrecerea Record Label!
Ce modalitate mai bună de a încheia acest an, atât bun cât şi rău,
decât cu cel mai bun, şi ştiţi exact la cine mă refer.
Aşa că o să spun doar că urmează pe această scenă
foarte curând, unul dintre cele mai mari nume din industria muzicală,
Jensen!
Am fost la Juilliard,
şi am devenit cântăreaţă backup
nu fană care călătoreşte cu cântăreţii.
Eu sunt Randy,
zis şi Dl Cretin.
- Cât timp ai fost cântăreaţă backup? - Prea mult timp.
Am fost angajată doar pentru seara asta,
dar speram să îmi ceară să merg în turneu cu el.
- Dar... - Vrei să-mi cânţi ceva?
Nu. Nu, nu.
Singura dată când cânt pentru o singură persoană este când sunt în duş.
Aşa că... Nu spune nimic.
Anxietatea este starea predominantă aici în Times Square.
Bila este în continuare blocată.
Oficialii aşteaptă sosirea meşterului electrician Lester Kominsky.
Îl aşteptaţi pe electrician, nu-i aşa?
Îmi pare rău, nu vorbesc limba spaniola. Sunt din Ohio.
A spus că nu vorbeşte limba engleză că este din Ohio.
- Cafeaua ta. - Mulţumesc.
Vulturul a aterizat.
A venit Kominsky.
Faceţi loc, oameni buni!
w Ww.su bt.itra ri-nOi.r o
Kominsky...
Eu sunt Claire Morgan.
- Nu, Kominsky. - Kominsky este aici, da.
Îţi mulţumesc foarte mult că ai venit.
- M-ai concediat. - Nu, nu. Altcineva a făcut asta. Nu...
Aşadar, care crezi că este problema?
- Scurtcircuit. - Ce scurtcircuit?
Un scurtcircuit în bilă.
Te-ai prins.
Sună destul de simplu. Uşor de reparat.
Atunci repară-l tu.
- Nu! - Uite, scumpo...
Bila asta are 3.500 globuri electrice.
Becuri. Vrea să spună becuri.
Aşteaptă. Trebuie să găseşti un bec care s-a ars din 3.500?
Nu am trecut de faza asta în care dacă se strică un bec se strică toate?
Asta a fost şi întrebarea mea, apoi am fost concediat!
- Aşa că asta este... - Aşteaptă. Avem nevoie de tine.
Eu am nevoie de tine.
Bine. Atunci mă duc să-mi vizitez bila sub acoperiş.
Ăştia de aici sunt oameni de la televiziuni?
Da.
Mulţumesc.
Vă rog savuraţi spectacolul nostru de Anul Nou
iar noi dăm legătura lui Ginger Adams
şi unor tineri cântăreţi de rap de pe strada 54.
Ginger!
Băieţelul s-a pierdut. Du-te cu doamna asta de treabă.
- Cum te numeşti? - Scot. Nu o găsesc pe mama.
- Cine a pierdut acest copil? - Chiar aici!
Vin, mamă!
- L-am prins. - Cu grijă!
Mamă, uită-te la mine!
L-am prins.
Hei, ea este aici?
Nu am văzut-o pe mama lui Piper, dar ştiu că este pe aici pe undeva.
- Pe cine o să săruţi la miezul nopţii? - Pe tine, iubito.
Sunt flatată, dar sunt de asemenea măritată.
Dnelor şi dlor, intrăm în legătură directă cu sediul alianţei, pentru ultimele noutăţi.
Bună seara. Eu sunt Claire Morgan, din partea alianţei Times Square,
şi după cum puteţi vedea cu toţii, bila s-a oprit la jumătatea drumului.
Este suspendată acolo pentru a ne reaminti,
înainte de a deschide sticlele de şampanie pentru a sărbători Anul Nou,
să ne oprim şi să reflectăm la anul care a trecut.
Să ne reamintim atât triumfurile cât şi ratările noastre,
promisiunile pe care le-am făcut şi pe care le-am încălcat.
De vremurile când ne deschideam către mari aventuri,
şi ne închideam de teama de a nu fi răniţi.
Pentru că asta reprezintă Anul Nou.
Să primeşti o altă şansă.
O şansă să iertăm,
să facem mai bine, mai multe,
să dăruim şi să iubim mai mult.
Şi să încetăm să ne mai facem griji despre "Cum ar fi dacă"
şi să începem să îmbrăţişăm ce va fi.
Când va coborî acea bilă, la miezul nopţii,
şi va coborî,
să ne reamintim să fim drăguţi unii cu alţii,
să fim buni unii cu alţii,
şi nu doar o noapte, ci întregul an.
Vă mulţumesc.
Vreau să aud restul poveştii tale.
Am vorbit ore întregi.
- I-ai tras-o? - Tată!
Vorbeşti cu un tip într-un costum.
Nu poţi vorbi aşa în faţa unei doamne.
Este un gentleman.
Am discutat. Bine?
Am vorbit în continuu despre afaceri şi despre cum...
acţiunile noastre or să devină publice,
iar ea m-a oprit., mi-a luat mâna şi mi-a spus: "Asta este grozav,
dar cum îţi este sufletul?"
"Cum îţi este sufletul?" Ce puteam răspunde?
- Adică, cine... - Te rog, te rog!
Cel puţin ai sărutat-o?
Da. La miezul nopţii.
Şi asta este tot?
Ei bine, puţin mai târziu am plecat la toaletă şi când m-am întors,
ea plecase.
- A lăsat ceva pe masă. - Fotografia ei?
Lasă-mă să văd.
Citeşte cu voce tare, Maude.
"Lucrurile sunt complicate. Dacă o să te mai gândeşti la mine peste un an,
să ne întâlnim aici la La Gambina Tratoria...
- La miezul nopţii la următorul An Nou." - La miezul nopţii la următorul An Nou.
Ai învăţat-o pe de rost?
O să te întâlneşti cu ea, nu-i aşa?
Da... Nu cred.
Nici măcar nu-i cunosc numele.
Îţi este teamă.
Nu va fi acolo. A fost o singură noapte. Nici măcar nu a fost ceva real.
Dar şerveţelul ăsta este real.
Şi îl ţii la tine de un an.
Adică, ai ieşit să mănânci o pizza,
şi poate ai întâlnit aleasa.
Ştii ce înseamnă asta?
- Nebunie. - Nu nebunie.
Un accident fericit.
Şi nu trebuie să te împotriveşti accidentelor fericite.
Adică, care este cel mai rău lucru care se poate întâmpla?
Ea nu o să vină, iar tu te întorci la petrecerea ta.
Nu despre asta este vorba, nu-i aşa, Sam?
Îţi este frică că va veni.
Să-ţi spun ceva.
O să mă ocup eu de asta pentru tine.
O să fac eu asta.
- O să faci tu asta... - O să mă duc eu.
- O să faci tu asta? - Uite, sunt văduv, bine?
Uită de asta.
- Bună, surioară! - Ştii ceva de Hailey?
Nu. Linişteşte-te. Ce, nu a venit?
Da.
Este Anul Nou. Este adolescentă.
Seamănă cu mama ei.
- Poţi să aştepţi o secundă? - Da, sigur.
Nu pot să văd.
Eu nu am fost niciodată atât de sfidătoare.
Ar fi trebuit să vezi cum mă priveşte.
Sunt confuz.
Credeam că ai planuri în seara asta.
Aveam, dar am decis să fiu cu Hailey, iar acum ea lipseşte.
Nu trebuie să-ţi faci griji în legătură cu Hailey.
Eu sunt de fapt mai îngrijorat de tine.
Dacă nu lucrezi, trebuie să te distrezi.
Trebuie să-ţi laşi părul în jos, să-ţi laşi saboţii acasă.
Grozav. Alte reproşuri cu saboţii...
Scuze. Îmi pare rău, dle.
Ascultă, Paul, în momentul ăsta, tot ce vreau să fac este să o găsesc pe Hailey.
În regulă. Uite, este o fată bună.
Bine?
Din întâmplare, şi-a sunat unchiul grozav să-i spună unde se va duce.
De fapt, a spus clubul de pe strada 54.
Te rog nu-i spune că ştii de la unchiul ei...
Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult. Mulţumesc.
Hei, surioară, aşteaptă.
- Am să-ţi cer un mare serviciu. - Orice. Ce? Ce? Ce?
Fii uimită. Am găsit!
Ingrid, te rog, nu lăsa să se strice totul pentru că sunt un idiot cu gura mare.
M-am săturat să fiu acel tip.
Te rog, Ingrid.
Te rog.
Vino cu mine.
Haide! Să mergem!
Cu o singură condiţie.
Da, aşa!
Da, să mergem!
În regulă. Viraj la dreapta. Încet, încet!
- A fost un discurs frumos. - Am încercat doar să-mi salvez slujba.
Nu, nu cred asta.
Cred că vorbeai despre tine.
Bine, poate că aşa făceam,
dar tot ce pot face este să reflectez şi...
să încerc să fac mai bine anul următor.
Sau mai devreme.
De ce ţi-am spus despre el?
Sunt poliţist în New York.
Oamenii îmi spun diferite lucruri.
Sunt sigură că a uitat de asta până acum.
Ar trebui să pleci.
Nu mă mişc până când nu se mişcă şi bila.
Asta este foarte incitant.
În întreaga mea viaţă nu am câştigat niciun concurs,
ceea ce este... De asemenea, sunt încântat în legătură cu bebeluşul.
El e cel mai interesant lucru.
- Este tipul acela. - Da, eu sunt.
- Grace, mă duc să ne înregistrăm, bine? - În regulă.
Griffin Byrne, ne internăm.
Suntem foarte încântaţi să ne cazăm la acest minunat hotel.
Îmi pare rău în legătură cu James. Este foarte competitiv.
Şi eu ar trebui să-mi cer scuze.
Nu a început nimic.
- Contracţii? - Contracţii? Da, la distanţă de 6,5 minute.
6? Noi avem contracţii la cinci minute.
- Cervixul? - Are aşa ceva.
Da, dilataţie patru centimetri.
4? Noi avem 5, 6, 7!
Poate 8.
Nu veni încă, domnişoară!
Încă nu.
O să-ţi spună tăticul când este timpul, bine?
Te rog, să nu ţipi la vaginul meu.
Nici nu aveam de gând.
Este uimitor. Chiar îl ascultă pe James.
Tocmai s-a dus sus înapoi.
Ei bine, asistentele medicale vă vor duce în saloanele voastre.
Domnilor, treceţi la locurile voastre.
Doamnelor, fie că cel mai bun vagin să câştige.
Mult noroc.
- Lasă-mă să văd. - Să te aud întâi.
Bine, bine, o să cânt.
- Ţi-a plăcut vocea mea? - Desenează, o să cânt.
Laura, putem să luăm o pauză?
Jensen va cânta peste un minut.
- Vrei să vii să vezi? - Nu.
Eu sunt profesionistă. Nu pot fi văzută dansând pe muzică rock.
Ei bine, eu o să dansez.
O să încerc să mă apropii de scenă, să transpire şi să scuipe pe mine.
În regulă. Lasă-mă să văd.
Lasă-mă să văd.
Eu sunt ăia? Arăt ciudat.
Mai ai şi alte hobby-uri?
Hei...
Eşti foarte bună.
Întotdeauna ai fost.
Nu sunt atât de bună.
Ba da, eşti.
Mă gândesc la oraşul în care ne-am născut.
Şi de cât de plăcute erau micile lucruri.
Ţii minte când te-am dus prima dată la New York?
Am mers împreună...
Mi-a plăcut.
Ţi-am promis că o să ne întoarcem acolo.
Ei bine, o altă promisiune pe care nu mi-am ţinut-o. Îmi pare rău.
De ce te-am părăsit?
Stan, eu sunt Aimee. Îţi aminteşti? Asistenta medicală Aimee.
Aşa este.
Aşa este. Aimee.
Sună-mă înapoi şi o să-ţi dau biletele. O să-ţi dau...
Paul, sunt eu, Murray. Eşti pregătit să începem?
Să începem!
Doamnelor şi domnilor! "O seară cu Ingrid"!
Radio City v-o prezintă în turul ei pe...
Ingrid Withers!
Bine!
- Dumnezeule! - Bravo!
Bravo!
Eşti uimită?
Sunt uimită că m-ai convins să fac asta!
Este uimitor!
Să fii uimită... tai de pe listă.
Este grozav! Asta este grozav!
Bine! Bine! Daţi-mă jos acum!
Suntem blocaţi aici de câteva ore.
Nu pot să cred că nu ne-a găsit nimeni încă.
Putem avea propria noastră petrecere.
- Nu cred. - Haide...
Trebuie să facem ceva să te scoatem din starea de depresie de Anul Nou.
Suntem la o petrecere.
Stai singur într-un colţ al camerei.
Iar eu sunt în celălalt colţ. Nu ne-am cunoscut.
Începe numărătoarea inversă.
Tu începi să cercetezi încăperea după o fată drăguţă, într-o mulţime de cupluri.
- O fată drăguţă.. - 10, 9...
Opt... şapte...
În cele din urmă mă vezi.
- Privirile ni se întâlnesc. - Acolo erai...
Ne zâmbim unul altuia...
Într-un mod sensibil.
Începem să mergem unul spre celălalt...
- Cinci. - În cele din urmă ne întâlnim.
Patru...
Este aproape miezul nopţii.
Trei...
- Doi... - Doi...
Unu...
- Hei! - Acum ai apărut...
Vedeţi, v-am spus eu că l-au reparat. În doar opt ore.
Telefonul nu funcţionează.
Hei...
Sper că nu aţi... Ştii tu.
Nu de aia am pus băncuţa acolo.
Nu. Nu e cazul.
Ba mereu e cazul.
- De data asta nu a fost cazul. - Întotdeauna e cazul.
- Abia ne-am cunoscut. - Bine. O să mă uit pe înregistrarea video.
Bine.
Foarte bine! Puteţi intra!
- Crezi că mai ajungi la spectacol? - Da.
- Chiar o să cânte Jensen în Times Square? - Da. Cu sau fără mine.
Ar trebui să mă grăbesc.
Bun.
- Ne mai vedem! - Da. Un An Nou...
Ne mai vedem!
Lăsaţi-mă pe mine.
Ţineţi liftul.
Ce uşă nenorocită!
- Doamnă Buflin, văd că aţi tras de fiare. - Mulţumesc.
Ţi-ai uitat...
Ce bine. Îl văd perfect.
Ce? Iese bebeluşul? Se vede?
Dacă tu încerci să te uiţi, eu n-o să mai pot să văd.
Uită-te cu celălalt ochi!
Ostilitate! Foarte bine. Începem să facem progrese.
Nu văd copilul, văd cuplul ăla care vrea să ne fure banii.
E perfect, draga mea.
Când îţi fac semnul, înseamnă că li se naşte copilul.
- Nu-mi mai pasă de bani. - Ce?
Griff, vino aici.
- Îi strici aura calmă. - Şi tu-mi strici mie aura!
Trebuie să te concentrezi.
Mă chinui să înghesui un tir într-un nenorocit de loc de parcare.
Foarte bine.
E bine să înjuri din când în când. Dar, acum, hai să ne păstrăm energia.
Suntem pregătiţi să începem.
- Duceţi copiii în camera de joacă. - Haideţi, copii.
Data viitoare când o să ne vedem, o să aveţi o surioară.
- Vă iubesc! - Pa, mami!
Tu eşti stăpânul.
Eu deţin controlul.
Schimbă stăpânul! Schimbă-l!
Să aveţi grijă unde puneţi piciorul.
Mi-a făcut mare plăcere să vă cunosc familia, să-l cunosc pe bunicul.
E foarte de treabă şi foarte în călduri.
Poate ne dai ocazia să-ţi arătăm şi cealaltă parte a vieţii noastre.
După cum v-am văzut, nu poate fi aşa rea.
- Şi viaţa ta pare una distractivă. - Are momentele ei.
- Nu uita să-ţi urmezi inima! - Aşa voi face. Pa!
Trebuie să mă lăsaţi să intru!
- Să-ţi văd permisul de trecere. - Suntem amândouă din New Jersey.
- Asta e strada 54? - Nu, asta e 56. 54 e acolo.
Vă rog, trebuie să mă lăsaţi să intru.
- Păstrează-mi un sărut. - Vine şi Hailey!
Se apropie momentul, oameni buni! Pregătiţi-vă.
Mai aproape de atât nu te pot duce.
Mult noroc cu ultima dorinţă!
Încă de la început am ştiut că sunt şanse mici.
Şanse mici? Ce tot vorbeşti? Şanse mici erau cu mersul în Bali.
- Să dispară asta de aici. - Nici măcar nu ştiu a cui e.
Mulţumesc!
Fă-ţi şi tu o listă a ta. Nu aştepta atât de mult ca mine.
Mulţumesc!
La revedere!
- Distracţie plăcută! - La fel şi ţie. Un An Nou fericit!
Te-ai gândit pe cine vrei să săruţi la miezul nopţii?
Laura!
Am auzit vorbindu-se de mâncare.
Presimt că ăsta e doar începutul afacerii noastre înfloritoare.
- Sam! - Bună, Lisa!
- Îţi aduc băutura ta preferată. - Mulţumesc.
Bună, mamă. Îmi pare rău că am întârziat.
- Dar am ajuns. - Mulţumesc că arăţi aşa chipeş.
- Îmi stă bine costumul, nu? - Eşti frumos foc!
Ce faci, micuţule?
Toate mândrele tale sunt aici.
Încep să cred că vreau ceva mai mult, nu numai fete frumoase la exterior.
- Te-a muşcat maturitatea de spate? - Poate că da, poate că nu.
- Ştii ce să spui în discurs? - Da.
În continuare, Jensen o să urce pe scenă să vă cânte!
- Unde e Jensen? - Încă îl mai aşteptăm.
Dl preşedinte al administraţiei vrea să vorbească cu tine.
- Dl Milerton e aici? - E aici.
Dle Milerton, vreţi să vorbiţi cu mine?
Da, Claire. Ai explicat foarte frumos că s-a înţepenit bila.
- Le-ai alungat tuturor frica. - Mulţumesc, domnule.
- Dar mie nu. - Sigur că nu.
Îmi place un bun orator, dar nu cred că înţelegi magnitudinea situaţiei.
- Ba înţeleg, domnule. - O să dezamăgeşti întreg New York-ul.
Ba chiar toată ţara, toată planeta. Trebuie să repari bila.
Cu tot respectul, domnule, urmăresc lansarea bilei de la cinci ani.
E una dintre cele mai plăcute amintiri ale mele cu familia.
- O să ne asigurăm că se repară. - De ce la plural?
Îţi aminteşti de meciul din '86 dintre Mets şi Red Socks?
Nu.
Bil Bakner a scăpat o minge printre picioare,
iar cei de la Socks au pierdut meciul şi, implicit, campionatul.
Foarte puţini oameni îşi amintesc jucătorii care erau pe teren în meciul ăla,
dar toţi îşi amintesc că Bakner a ratat lovitura.
Mingea de baseball e mai mică decât bila ta care nu vrea să coboare.
O să mă asigur că nu dau cu bâta în... bilă.
Orice ai zice tu acolo. Rezolvă problema!
Dacă nu, o să mă auzi dând un discurs despre noul vicepreşedinte.
Promit că n-o să vă dezamăgesc, nici pe dvs nici întreaga lume.
Promit, domnule!
Eu mă duc să văd ce mai face Kaminski. Tu du-te şi găseşte-l pe Jensen.
Cineva să-l găsească pe Jensen!
- Îmi pare rău că am întârziat. - Nu-i nimic. Cine eşti?
Sunt Elise, din trupa lui Jensen. - Unde e Jensen?
- Nu ştiu - Du-te pe scenă. Pe acolo!
- Unde e? - Încă n-am dat de el.
- 5B! Bună! - Bună!
Cum ai intrat?
Mă cred toboşarul lui Jensen... Pentru că aşa le-am spus.
Poftim.
L-ai uitat în lift. M-am gândit că poate îţi poartă noroc.
Şi ţine de echilibru. Dacă dansezi în timp ce cânţi, trebuie să ai echilibru.
Mersi! Ai venit până aici doar ca să-mi aduci brăţara de cauciuc?
În mare parte. Şi să-ţi urez un An Nou fericit!
Un An Nou fericit şi ţie, Randy!
Ai mai uitat încă ceva în lift.
Mă bucur că nu ai uitat să mi-l dai.
Toţi cântăreţii să se adune pe scenă.
Trebuie să plec. Du-te şi urmăreşte spectacolul.
Pentru tine. O să fiu fanaticul tău.
Mulţumesc!
Frumoase pijamale!
Toţi cântăreţii să se adune pe scenă.
Ţine-i ocupaţi. Încearcă să faci valul.
Dacă nu apare Jensen, te urci tu pe scenă.
E aici.
- Nu prea e vesel. - Ce motive are să fie?
Domnule Jensen, bună seara! Ce s-a întâmplat?
Ţi-am auzit discursul.
Eu sunt Claire Morgan, cea care v-a angajat.
Băiatul întâlneşte fata, o dă în bară rău de tot şi o pierde.
- Vă pot ajuta cumva? - Nu cred.
E Anul Nou. Totul e posibil.
De data asta am greşit foarte grav.
Nu cred că merit o a doua şansă.
Cunoşti sentimentul?
Îl cunosc.
Prin aceeaşi situaţie trec şi eu.
Poate e prea mult pentru ea?
Poate nu-i place să te împartă cu tot restul lumii.
Îmi sună cunoscut.
- Noi, fetele, avem o carte secretă. - Domnişoară Morgan?
Trebuie să mă duc să repar bila. Şi tu trebuie să repari ce ai greşit.
Dar poţi să cânţi înainte, te rog?
Şi nu uita că a doua şansă nu expiră decât la miezul nopţii.
Bine?
Mersi!
Eşti cel mai tare! Sunt fană înfocată.
Mulţumesc!
Bună seara! Eu sunt Sam Ahern Jr.
N-o să ţin un discurs lung.
Socrate obişnuia să dea discursuri lungi şi a ajuns să fie omorât de prieteni.
Tatăl meu obişnuia să înceapă, apoi dădea cuvântul vicepreşedinţilor.
După cum ştiţi, tata nu mai e printre noi.
Cred că toţi cei care l-au cunoscut ştiu că a fost un om de nădejde.
Ne gândim la tine în seara asta, tată.
Întotdeauna încheia cu un citat. Spunea:
"Ce aţi alege să faceţi ştiind că nu va da greş?"
Apoi spunea: "Daţi-i drumul şi faceţi acel lucru!"
Ştiţi de unde ştia asta?
De la mama, Rose Ahern.
Aş dori să închei.
Pe măsură ce ne apropiem de acest an nou,
haideţi să ne amintim că, uneori, e bine să ascultăm ce ne spune inima.
Ştiu că e riscant,
dar luaţi-vă inima în dinţi.
Un An Nou fericit!
Mă scuzaţi!
Doamnelor şi domnilor, Jensen!
Aproape e gata. Mai fac un test şi atât.
Să iau asta de aici.
Am prins-o! Idiotule! Hai că am pus alta nouă.
- Funcţionează? - Apăsaţi butonul!
Gata, acum îl apăs.
Merge. Se ridică!
Ţine-te bine, Kaminski! Spuneţi-i drei Morgan că a rezolvat.
- Staţi! Daţi-mă jos mai întâi! - O cobor. Gata, te aduc jos.
Domnule Kaminski, spuneţi-ne cum vă simţiţi.
Mă simt bine. Toată lumea vorbeşte...
A sunat primarul.
- Vrea să cobori la ei. - Acum?
I-a plăcut cum ai vorbit.
Spuneţi-i primarului că mi-ar plăcea să cobor.
Dar am altceva mai important de rezolvat.
- Domnule Kaminski? - Da?
Ca răsplată pentru cei 37 de ani de serviciu,
înainte de a fi suspendat temporar,
vă las, în mod oficial, la conducere.
De ce a durat atât de mult?
Mulţumesc!
- Fii cu ochii pe el. - S-a făcut!
Mă duc să-l chem pe Nolan să te coboare.
Nu-i nevoie, e chiar aici.
Bună, Tania! Duceţi-vă la tatăl vostru.
Vino aici, scumpa mea.
Micuţii mei.
Am auzit că trebuie să plecaţi.
- Cu maşina. - Bine. Haideţi că avem şi maşini.
- Un An Nou fericit, Brandon! - Un An Nou fericit, Claire!
- Lisa, mulţumesc! - Preferata ta.
Îmi termin tura la ora 01:00.
- O să ţin minte. - Bine.
- Bună, Sam! - Wendy!
- Ce mai faci? Arăţi fantastic! - Mulţumesc!
Sam! Mi-ar plăcea să fiu femeia din spatele tău.
- Şi mie mi-ar plăcea să fiu în faţă. - Sunt un sandviş.
- V-a plăcut mâncarea? - A fost minunată!
Trebuie să recunosc că a avut dreptate. Mâncarea e sublimă!
Mulţumesc foarte mult!
- Cine a avut dreptate? - Jensen.
Ne-a spus că nu cântă dacă nu te angajăm pe tine.
O să te recomand tuturor cunoscuţilor. Şi, draga mea, cunosc multă lume.
Mulţumesc.
O să-ţi dau numărul apartamentului şi noul număr de telefon.
Ne-ai părăsit anul trecut. Îţi aduci aminte?
Poftim.
Îmi pare rău, dar nu pot face asta. Trebuie să plec.
Îmi pare rău.
Stan...
Sunt eu, Aimee.
Pleacă, te rog. Nu vreau să vezi când mor.
- Nu te las singur. - Nu e singur.
Bună, tati!
Copilă...
Bună, copilă!
- Am pierdut ceva? - Încă nu s-a lansat bila.
- Ai venit. - Da.
- Mi-am terminat tura. - Un An Nou fericit, Aimee!
- Mulţumesc! - Vrei o bucată de tort?
Nu. Nu-mi trebuie.
Se serveşte desertul.
Trufe de ciocolată!
Funcţionează!
- Mă duc să mai iau. - Bine. Noi continuăm să aruncăm.
Acum le aruncăm pe alea bune!
Aş dori să vorbim despre dna Broven. Nu prea se simte bine.
Nu are febră mare, dar aş vrea să veniţi să o consultaţi.
Mulţumesc. La revedere!
Ce părere ai?
Cineva o să aibă un An Nou fericit.
Aşa sper.
Vino aici!
- Domnul Harris nu e în pat. - Ştiu.
- Să mă duc să-l caut? - Nu. Nu-i nevoie.
Arăţi foarte bine!
Pot s-o fac!
- Pot s-o fac. - Am încredere în tine, scumpa mea.
Am ajuns la timp.
- E tradiţia noastră. - Da.
Vrei să te ridic în spate?
Unde a dispărut restul de rochie?
Totul stă în ce rochie porţi.
Ai spus că ne putem schimba înainte de desert.
Nu e nimic greşit dacă arăţi ceva mic, acolo.
Nimic nu e mic în ce văd eu.
- A picat unul dintre ei? - Nu, n-au picat. Arăţi minunat!
Poţi să duci astea sus?
- Bine. - Mulţumesc.
Vii şi tu sus să sărbătoreşti cu noi?
Nu. Stau aici.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Bine. Mă duc cu desertul.
- Bună! - Ce părere ai?
Îmi place! Eşti foarte frumoasă.
- Cred că trebuie să vin acolo. - Cred că aş vrea să fii aici.
Bună, dragule!
- Ce mai faci? - Sunt bine.
Băieţii se uită la lansarea bilei,
dar le-am spus că mi-e mai bine cu tine.
Mi-e foarte dor de tine!
Şi mie mi-e dor de tine, draga mea.
- Foarte mult. - Dar ştii ce?
Va fi un an foarte bun pentru că în curând te întorci acasă.
Aşa sper.
- Da? - Da.
Un An Nou fericit!
Mai e deschis în bucătărie?
Da.
Cel puţin, secţiunea de desert.
Avem jeleu, prăjiturele şi trufe.
Ai vorbit cu doamna Ahern să mă angajeze pe mine?
Ştiam că ai multe alte oferte şi voiam să o accepţi pe asta.
Voiam să vorbesc cu tine.
Mă bucur că ai făcut-o. Mă bucur că am putut vorbi.
Am amânat turneul.
- De ce? - Pentru tine.
N-o să te mai părăsesc niciodată.
Cea mai bună decizie din viaţa mea a fost să te cer de nevastă.
Cea mai proastă decizie a fost să fug.
Vreau să mă revanşez faţă de tine, oricât de mult ar dura.
Dar sper că realizezi că ar putea dura mult până să te iert.
Am putea fi moşnegi în ciomag şi tot să nu te fi iertat.
O să aştept.
Ar putea însemna ani buni de sex de împăcare.
O să sufăr.
E aproape miezul nopţii. Vrei să mergem la o petrecere?
Haideţi să-l aplaudăm pe dl primar, doamnelor şi domnilor!
- Bine aţi venit! - Bine v-am găsit!
- Să începem? - Să lansăm bila! Ce spuneţi?
Iată că începem!
New York, sunteţi pregătiţi?
Mai e un minut.
Haideţi să începem numărătoarea până ajungem la 10.
A pornit bila!
- Uite-o! - Tată, nu ţi-e frig?
Nu. Îmi prinde bine aerul de New York.
Uite-o cum coboară.
Am făcut multe greşeli.
Tu nu eşti una dintre ele.
Oameni buni, începe numărătoarea inversă.
Un An Nou fericit!
Stai puţin!
Dacă tu eşti aici, în Times Square cine cântă?
- Ai văzut-o pe undeva pe Hailey? - Nu, nu e pe nicăieri.
Tocmai m-au chemat. Trebuie să plec, dar te iubesc foarte mult.
Mă gândesc la tine tot timpul.
Te iubesc.
Te iubesc atât de mult...
Ce naiba faci?
Am de două ori vârsta ta!
Ultima dorinţă: sărutul de la miezul nopţii de Anul Nou. Rezolvat!
- Sunt bine, mamă. - Eşti sigură?
Da, sunt sigură.
- N-ai idee cât de îngrijorată am fost. - Ştiu. Îmi pare rău.
Hailey!
- Bună, Piper. - Unde ai fost?
Ne-ai speriat pe toate.
Ghici! Avem bilete pentru petrecerea de după!
Şi mama lui Piper ne-a spionat toată noaptea.
Şi ne va duce acasă.
Pot să merg, mamă? Te rog!
- Du-te, du-te. - Serios?
- Da, distrează-te. - Mulţumesc!
- Vrei să vii cu noi? - Nu, e în regulă.
- Eşti sigură? - Da, o să te refuz.
Ar trebui să mergi la petrecerea ta, mamă.
Te iubesc, mamă.
Pe bune.
Şi eu te iubesc.
Dar tot eşti pedepsită.
Da, m-am gândit eu.
Bine. Pa.
- Kim, ai venit la petrecere! - Nu, doar am trecut să iau ceva.
Bună!
- Ai reuşit să vii. - În fine.
Te-am văzut sărutându-te cu Lilly Bowman.
Putem vorbi în altă parte?
Vino aici.
Uite...
Bună seara!
Îţi spun adevărul. Ea m-a prins şi m-a sărutat cu forţa.
Te-a sărutat cu forţa, înţeleg... Are sens.
Eu mă uitam la Bilă şi...
Cine e femeia aia?
Vrei să vezi ce facem noi de Revelion?
Bun venit pe lume!
Salut!
Văd că aţi născut. Felicitări!
- Băiat sau fată? - Băiat.
Băiat? Eu am o fată. A treia.
Născută exact la 00:04.
Al vostru când s-a născut?
00:05.
- Serios? - Da.
Mulţumesc.
Mulţumesc mult.
Atunci 00:05 să fie.
Ai venit.
Şi tu ai venit.
Arăţi superb.
Ei bine, am avut un an să mă pregătesc.
Uneori, simţi că sunt atât de multe lucruri în lume
pe care nu le poţi controla.
Cutremure, inundaţii, reality-show-uri...
Dar e important să ne amintim lucrurile pe care le putem controla.
Cum ar fi iertarea,
sau o a doua şansă, sau noi începuturi...
Pentru că lucrul care transformă lumea într-un loc frumos
este iubirea.
Iubirea în toate formele ei.
Iubirea ne oferă speranţa. Speranţa unui an nou.
Asta înseamnă Anul Nou pentru mine.
Înseamnă speranţă şi o petrecere pe cinste.
Traducerea şi adaptarea: Miss Monnyy/Avocatul31/al3x04
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro