-== [ www.OpenSubtitles.com ] ==-
Apreciez asta.
Ştiu că rudele tale sunt împrăştiate. Ne-am întoarce bucuroşi.
- Sigur o să fii bine? - Da, o să fiu bine. Mulţumesc.
Mă întorc la Detroit diseară. O să ajung târziu.
Dar sună-mă dacă ai nevoie. Oricând.
O să fiu bine.
Bine. Ştiu că o să fii. Ai grijă, scumpo.
Da. Pa!
CASA NOPŢII
Ridicaţi mâna dacă aveţi gusturi muzicale mai bune decât mirele.
Văd nişte mâini?
Bine, da, văd câteva.
FELICITĂRI ABSOLVENŢI
Vedem aici punctajele de la testul final.
O să vorbesc de clasa a 10-a,
pentru că acolo veţi vedea cea mai mare diferenţă.
Linia galbenă, cea muştar, e de acum 2 ani.
Cea albastră e anul trecut.
Cea roz e anul ăsta.
A venit Beth.
Las-o în pace.
Cea roz e anul ăsta. Deci, ce s-a întâmplat?
Raportul profesori-elevi.
Ştiu, dar mărimile claselor sunt cum sunt. E la nivel de stat.
Nu putem arăta cu degetul când suntem codaşi.
Scuze.
- Bună! - Bună!
Nu cred că trebuia să vii. Nu te-ar învinui nimeni.
Mai am note de introdus.
Aş fi făcut eu asta. Nu trebuia decât să mă rogi.
E în regulă.
Îmi dă ceva de făcut. Deocamdată, oricum.
- Nu vrem să fim acea şcoală. - Rezişti bine?
- Eu nu vreau să fiu acea directoare. - Da, sunt bine.
Doar că n-am dormit bine azi-noapte.
Nu pot să cred că ai putut dormi. Mai ales acolo.
Trebuie să-i sprijinim.
Bine, v-am promis
o pauză de 10 minute, aşa că hai să facem asta.
Mergeţi la baie, dezmorţiţi-vă picioarele. Mai sunt gogoşi...
... din partea Bisericii Baptiste Mountville, puteţi lua,
şi ne vedem iar aici pe la 8:40.
Dnă Parchin?
Bună!
- Scuze, eram... - Scuzaţi-mă. Am încercat să bat, dar...
Ne-am mai întâlnit.
Sunt mama lui Hunter.
- Hunter... - McLaughlin. Vă are la a doua oră.
Sunt Becky McLaughlin. A fost acum câteva luni.
Da. Bineînţeles. Am foarte mulţi Hunteri anul ăsta.
Câţi?
- Câţi elevi cu numele Hunter aveţi? - Trei.
Vă rog, luaţi loc.
Sunt sigură că ştiţi de ce sunt aici.
M-am uitat pe website.
Hunter a luat 7 la exprimare.
Da. Aşa cred.
- Staţi să verific. - Dar asta scria.
Staţi să văd aici.
Da, se pare că nu a făcut ultima prezentare.
A spus că i-aţi spus că o poate face mai târziu.
Aşa e.
Da. N-a făcut-o.
- A spus că a venit joia trecută. - Aia a fost ultima zi de şcoală.
A spus că nu eraţi aici.
Da, am fost plecată câteva zile. O problemă personală.
El a spus că a lipsit în ziua când aţi prezentat acele proiecte.
Toţi avem probleme personale uneori.
Bine.
Ştiţi ceva? Hai să-l scutim de tema aia.
Poftim. 9.
Nu asta voiam.
Dar ce voiaţi?
Poftim?
Când aţi intrat aici, ce voiaţi?
Vreau să ştiu de ce fiul meu...
Soţul meu şi-a tras un glonţ în cap joia trecută.
N-am ştiut.
Nu, pentru că e o problemă personală.
Aşa că, da.
Da, dacă vreţi să ştiţi, a ieşit cu barca pe lac.
A luat o armă pe care nici nu ştiam că o aveam.
Şi poc! Direct în gură.
Aşadar, care Hunter a luat ce notă
la ce temă de liceu de la ora de exprimare...
... chiar nu contează pentru mine acum.
Deci, vreţi un 9? Aveţi un 9.
Îmi cer scuze.
Vreţi un 10?
Bine. Pam-pam!
Un 9 e în regulă.
9, atunci.
Mai pot face ceva pentru dv?
Nu.
Mulţumesc.
Condoleanţe!
- Bună, Mel! - Bună! Cerul părea cam ameninţător.
Ţi-am acoperit barca, pentru orice eventualitate.
- Nu era nevoie s-o faci. - Asta e o minciună gogonată.
Mă revanşez doar, asta e tot.
Tu şi Owen aţi fost mană cerească când Shelly a murit.
Mulţumesc.
Vrei să o arunc?
Numai să-mi spui.
Nu e nevoie. Cred că o s-o păstrez. O s-o vând cu casa.
Te gândeşti s-o vinzi?
Poate.
El a construit-o, aşa că mi-ar părea rău s-o las, dar...
Da.
E linişte aici, dar te simţi singur.
Mel, ai tras cu arma de dimineaţă, pe la 7:30?
N-ai auzit nimic? A fost un foc de armă.
M-am gândit că, acum că s-a mai încălzit, sunt şerpi şi de-astea...
Dacă văd un şarpe cap-de-aramă lângă casă, sigur îl împuşc, dar azi n-am făcut-o.
Da.
Dacă mai auzi, strigă-mă, bine?
- Bine, o s-o fac. - Bine.
Mă întorc.
Deci, aici jos o să fie biroul,
iar aici, bucătăria.
Sau poate aici.
Iar aici avem...
... bicepşi. Mulţi bicepşi.
Aşadar, el e soţul.
Bună, Owen! Ce mai faci? Munceşti?
Ştii că plătim oameni să facă asta, nu?
Nu e nevoie s-o faci tu.
Nu, nu, nu-ţi face griji, nu filmez, de fapt.
Decât dacă vrei.
Ia să văd.
Nu. Opreşte-te!
Vino încoace!
Pentru Owen Foloseşte-l bine. - B
CAMERĂ DE ZI/BUCĂTĂRIE SUFRAGERIE
MODELE DERUTANTE
PĂCĂLEŞTE-L, NU-L ASCULTA
CASA NOASTRĂ
PLAN INVERSAT
BUN VENIT
BANDA FM
Owen VINO JOS
OK mi-e dor de tine VINO JOS
Cine e?
NU-ŢI FIE FRICĂ
Owen apelează...
Cine e?
Beth...
Owen? E...
Ştiu că poţi...
Nu te aud. Nu...
Ba mă auzi.
Uită-te pe fereastră.
OK mi-e dor de tine
Mesaje Beth
OK mi-e dor de tine
La ce mă uit?
Spune-mi tu.
E o poză cu tine.
Da?
Da.
Frumoasă bluză!
Uită-te mai atent.
- Sunt eu? - Da, aşa cred. Cine altcineva ar fi?
Asta vreau să ştiu şi eu.
Eşti ori tu, ori o femeie care seamănă mult cu tine.
Scumpo, cred că eşti tu.
Frumoasă bluză, nu? Nu am aşa ceva.
Doamne, Beth!
Nu-ţi face asta!
Eşti tu, bine?
Şi, dacă nu eşti tu, atunci, crede-mă,
sunt lucruri mult mai rele pe care le-ai putea găsi în telefonul soţului
decât femei îmbrăcate care seamănă cu tine.
Da, bănuiesc că eram genul lui.
Fii serioasă, Owen te iubea.
Pe tine. Te venera.
Din câte mi-ai spus, nu-i dădeai motive să umble aiurea.
De unde ştii că a făcut el pozele alea?
Nu e aici să se apere sau să explice.
Câţiva dintre noi ieşim să bem ceva. Tot departamentul. Nu Clark, evident.
Dar ar trebui să vii. Ca să uiţi de lucruri.
Vedem.
De ce te uiţi în telefonul lui?
La naiba!
Scuze.
Ăsta a fost un lucru stupid şi insensibil.
Îmi pare rău.
Nu credeam că avem secrete.
Toată lumea are secrete.
Nu le lăsa să te apese.
Aminteşte-ţi doar de Owen al tău. De care te-ai îndrăgostit.
Pentru că, orice altceva era, era şi asta.
Cum o cheamă?
- Maggie Monroe. - Ar fi cea mai bună clientă a mea.
Mi-a spus că n-am stofă de profesor.
Şi ea ar şti, pentru că e expertă în multe lucruri.
Dumnezeule mare!
Deci, o să citim cartea pe care ne-a dat-o?
Nu, la naiba! N-am nevoie de 300 de pagini să-mi spună cum să-mi stimulez elevii.
Da, n-au decât să stea pe bănci.
Schimbă-le viaţa.
Eşti bine, B?
Voi credeţi în fantome?
Cum adică?
Eu, da. Eu cred.
- Chiar? - Nu neg că există.
Cred că e ceva în casa mea.
O prezenţă.
Nu se poate!
Adică, nu ştiu. Simt că e ceva.
Parcă e ceva care mă urmăreşte.
Şi tot felul de lucruri ciudate.
Am nişte vise.
Adică, par vise. Doar că par reale când se întâmplă.
- Ca paralizia în somn? - Nu.
Ştii ce e?
- Da, Gary, ştiu ce e. - Eu, nu.
E când mintea e trează, dar corpul, nu.
- Aţi văzut documentarul ăla...? - Un prieten din şcoală suferea de asta.
E normal să ai impresia că mai e cineva cu tine în cameră, când ai o criză.
- O prezenţă ostilă. - Şi opusul?
- O prezenţă prietenoasă? - Nu. Când corpul e treaz, dar mintea, nu.
- Ăsta nu e somnambulism? - Sigur. Somnambulism.
- Ar putea fi contagios? - Nu. De ce?
Owen era somnambul.
Îmi amintesc asta.
A început după un an sau doi de când a construit casa.
- Acum o faci tu? - Da.
Asta e ciudat.
Cât timp ai fost măritată?
Stai să calculez.
14 ani.
Ăsta, ăsta ar fi fost al 15-lea.
- Te-ai măritat de tânără. - Oarecum.
Când petreci atâta timp în acelaşi spaţiu cu cineva,
ai senzaţia că e acolo.
Şi când nu e.
Dar cine ştie? Cine poate spune...
... ce se întâmplă când "din gheara morţii scăpăm, ce vise poţi visa"?
Nu. Fără Shakespeare până la toamnă.
Chiar o să mă înveseleşti cu monologul sinuciderii?
La dracu'! O, Doamne!
O, Doamne! N-am vrut... Îmi pare tare rău.
Glumesc.
- N-ar trebui să glumeşti cu asta. - Heather...
Chiar n-ai ştiut că ceva nu era în regulă?
- Gary! Doamne... - Nu, nu mă deranjează.
Nu, n-am ştiut.
Eu mă luptam cu chestia asta. Cu depresia.
Gânduri negre.
El le ţinea la depărtare.
Poate l-au afectat.
Nu ştiu. Poate l-am infectat cu porcăriile mele.
Nu, nu.
- Nu aşa funcţionează. - Nu?
A lăsat un bilet?
- Bine. - Îmi pare rău.
- Vrea să vorbească despre asta. - Cred că am terminat cu discuţia asta.
A lăsat.
Beth...
A lăsat.
Doamne!
Îl ţii în geantă?
Bine.
"Ai avut dreptate."
"Nu există nimic."
"Nu e nimic după tine."
"Eşti în siguranţă acum."
Asta e tot.
Asta e tot?
Asta e tot.
Nici măcar "Pupici, soţul tău iubitor". Nimic.
- Ce înseamnă asta? - Habar nu am.
Doar că trăiam cu un nebun şi nu ştiam.
Dar te pune pe gânduri, nu? Ce altceva nu mai ştiam?
Vreau să ştiu.
Bine. Cred că e timpul să te ducem acasă.
Sigur. N-aş vrea să-l las să aştepte.
Bine.
Hai să mergem!
Bine, hai să mergem.
Noapte bună! Mulţumesc.
- Bine. - Hai să mergem. Te ţin eu.
Ai făcut progrese aici.
Vrei un brandy?
Nu, Beth. Nu vreau un brandy.
- Şi nici tu nu vreau să bei. - Bine.
Nici nu-mi place aşa de mult. Nu i-am prins gustul.
Hai, sus cu tine.
Nu. Dorm aici.
Bine. Vrei să rămân?
Nu. Ai copii.
E în regulă. Aş putea...
Pot să-l sun pe Bob. I-am spus că ies până târziu. Aş putea să-l sun şi...
Nu.
Ar trebui să vii pe la noi în curând.
La cină sau ceva. Îl pun pe Bob să ne gătească.
Nu-mi place să te ştiu singură aici.
Am minţit.
Cu scrisoarea.
Tâmpito! Dumnezeule!
Doamne, ne-ai păcălit pe toţi. Am crezut că e reală.
- I-ai văzut faţa lui Gary? - Este reală.
Am minţit despre faptul că habar nu am ce înseamnă.
Ştii, eu am murit în Tennessee. Ţi-am spus povestea aia?
17 ani, liceu.
Conducea o prietenă şi ne-am răsturnat pe versantul unui munte.
Turtită.
Plămânii erau zdrobiţi. Au trebuit să mă scoată pe sus.
Mi s-a oprit inima. Tot tacâmul. 4 minute.
O, Doamne!
După aceea, când toată lumea mă întreba când aflau:
"Cum a fost? Ce ai văzut?"...
... nu voiam să-i dezamăgesc, aşa că spuneam:
"Nu ştiu. Nu-mi amintesc."
Dar îmi amintesc.
Numai lui Owen i-am spus.
Nu există nimic.
Ce vrei să spui cu "nimic"?
Aş vrea să-ţi pot spune ceva. O lumină la capătul tunelului.
E doar tunel.
Dacă te consolează cu ceva, Owen n-a fost niciodată convins.
Da, eram de acord cu multe lucruri, dar nu cu asta.
Nu cu ce urmează. El voia să creadă într-un loc mai bun.
Şi aproape că m-a făcut şi pe mine să cred.
Dar nu poţi să uiţi ceea ce ştii.
"Ai avut dreptate. Nu există nimic."
"Nu e nimic după tine."
"Eşti în siguranţă acum."
Mi-a spus că am avut dreptate.
Acum nu mai sunt sigură.
A spus că eşti în siguranţă. La ce se referea?
Bănuiesc că n-o să ştim niciodată, nu, Claire?
Chiar crezi în fantome?
Nu. Am zis-o ca să fiu drăguţă.
Eşti. Eşti foarte, foarte drăguţă.
Sigur nu vrei să rămân?
Poate doar până adorm.
Beth.
Beth. Trezeşte-te!
Uşa.
Beth, trezeşte-te!
Claire?
Uşa.
Vrei să spui ceva? Vorbeşte cu mine!
Ce?
Aşteaptă! Nu! Nu!
Barca.
Ce ai spus?
Barca.
Owen?
Chiar eşti aici?
Dacă eşti cu mine, arată-mi.
Chiar eşti tu?
E un vis.
Visezi.
Poze
altele
Beth!
Bună!
Ce faci aici? O plimbare?
Nu. Nu, doar caut ceva.
Pot să te ajut?
Ce cauţi?
O casă.
O casă?
Nu sunt case aici. E teren forestier.
Nu se poate construi pe el.
Da. E o prostie.
Mi s-a părut că am văzut ceva azi-noapte, o...
Părea o lumină la un geam, aşa că...
O casă?
Oricum, îmi prinde bine să iau aer.
Dacă nu te deranjează...
De fapt, mă deranjează.
Poftim?
Nu eşti bine, Beth.
Ai trecut prin multe în ultima vreme. Mai multe decât meriţi.
Şi, pentru liniştea mea, dacă nu pentru altceva,
aş prefera să nu te ştiu umblând singură prin pădure.
Ar trebui să fii cu prietenii şi familia.
Ai pe cineva?
Ce zici, vii să iei prânzul la mine? O să fac sendvişuri.
Da, sună bine.
Poate peste puţin timp, bine?
E cineva aici?
Mel?
Mel!
Aşteaptă!
Bine.
- Ce dracului e asta? - Ce?
- Ce dracului e asta? - De unde să ştiu eu?
Aiurea! Încercai să mă ţii departe de pădure.
- Pentru că sunt îngrijorat. - Ce construia?
Ce?
E o casă. Casa noastră. Casa mea.
Ce dracului construia?
Nu ştiu. N-am văzut nicio casă.
L-am văzut doar cutreierând prin pădure, în toiul nopţii, din când în când.
Ce? Şi nu mi-ai spus?
El m-a rugat să n-o fac.
Mel.
Uite, Beth...
Nu cred că eşti în stare să faci faţă la asta acum.
Spune-mi tot ce ştii.
L-am prins o dată.
Cum te-am prins şi pe tine în dimineaţa asta.
Urma acelaşi drum în jurul lacului.
Era cu o femeie.
Am crezut că eşti tu, aşa că l-am strigat şi, când s-a întors...
Nu eram eu.
Nu.
A venit la mine în noaptea aia.
Mi-a băut tare în uşă. Târziu.
Într-o stare foarte proastă.
Mirosea a alcool. Noroi pe mâini şi pe haine, ca şi cum căzuse.
Şi ştiu cum sună acum,
dar am crezut tot ce mi-a spus.
Şi? Ce a spus?
Că avea porniri.
Porniri ruşinoase
de care îi era pe bună dreptate ruşine, de care încerca să scape.
A spus că găsise o modalitate de a le ţine la distanţă.
Ce fel de porniri?
O să mă ierţi dacă n-am simţit nevoia să întreb.
Uite, să nu crezi că nu m-am luptat cu asta.
Dar jur pe mormântul lui Shelly că n-am mai văzut aşa ceva. Niciodată.
Am vrut să-ţi spun de atâtea ori...
... dar a părut că şi-a revenit după aceea.
Totul părea în ordine între voi.
- Ei, bănuiesc că te-ai înşelat. - A lăsat un gol în viaţa ta.
Şi tu vrei cu disperare să-l umpli, asta se întâmplă.
Uite, dacă...
Tot ce pot spune este, dacă mi-e permis să spun ceva...
... că nu e nevoie să-l umpli cu ceva întunecat.
Eşti mai aproape de moarte decât ai fost vreodată.
Asta nu e chiar adevărat.
CAERDROIA Cuprins
Capcane şi înşelăciuni Tertipuri de bază?
Păpuşa de la Luvru
Numeroase vrăji vor lega ofrandele de artefact pentru livrare.
Labirinturi simple şi spaţii inversate
menite să deruteze şi să slăbească forţele întunecate
Această carte e vândută de: Books & Melodies, llc
Books & Melodies Librărie în Utica, New York
Bine.
Vino înapoi!
Vino înapoi...
BOOKS & MELODIES LIBRĂRIE
Doar o secundă.
Nu le cumpăr, de fapt. Am doar o întrebare scurtă.
Soţul meu le-a cumpărat de la dv
şi mă întrebam dacă a mai cumpărat ceva
sau dacă a rezervat ceva? Ceva de genul ăsta?
Nu ţinem astfel de evidenţe.
Bine. Îmi puteţi spune când?
Când a cumpărat astea? Poate aveţi un inventar?
- Nu din ăsta. - Da.
Îmi puteţi spune alte cărţi de acest autor?
Să vedem...
E Dyson.
Probabil îl vreţi pe Sturgis, dar bine...
Bună!
Lucrezi aici?
Da. Vă pot ajuta cu ceva?
Eu sunt Beth.
Beth Parchin.
Madelyne.
Cred că-l ştiai pe soţul meu.
- Nu, eu nu... - Owen. Owen Parchin.
Sunt poze cu tine în telefonul lui.
Jonah?
E în regulă. Nu e nevoie să chemi ajutoare. N-o să...
Adică...
... problema a fost rezolvată...
... bănuiesc.
Da.
E mort.
Ce?
Sinucidere.
O, Dumnezeule!
Doar în cazul în care aveaţi nişte întâlniri planificate sau...
Nu era aşa.
Atunci, poţi să-mi spui, te rog, cum era?
Sigur.
Venea aici de câteva ori în fiecare an
şi era mereu prietenos.
Am flirtat un pic şi a început să vină mai des după aceea.
Am băut ceva împreună şi asta a fost tot.
Lasă-ţi părul jos.
- Poftim? - Părul. Coada.
Dă-i drumul. Lasă-l jos.
De ce?
Pentru că te-ai culcat cu soţul meu şi eu te rog frumos.
Nu m-am...
Nu m-am culcat cu el.
Sincer, abia îl cunoşteam.
Timp de secole, poveştile...
A spus că abia îl cunoştea.
Tu ce ai spus?
La fel. Am spus: "La fel şi eu, puştoaico."
O crezi?
- Cu ce, că nu s-a culcat cu el? - Da.
Da.
Asta e ceva.
Nimic bun.
Adică, asta aş înţelege. Regulatul are noimă.
Mai erau şi altele. Vecinul nostru l-a văzut cu cineva.
Chiar?
Da. Şi m-am uitat în computerul lui şi sunt o mulţime de poze.
Vreo şase femei. Toate seamănă un pic cu mine, dar nu chiar.
Deci, dacă nu le regula, ce naiba făcea?
Am avut un vis deunăzi.
Era casa noastră, dar nu tocmai.
Era inversată
şi l-am văzut cu cineva...
Opreşte-te! Termină!
Nu-i mai cotrobăi printre lucruri.
Nimic din ce găseşti n-o să te ajute acum.
Nu vorbesc clar? Avea o viaţă secretă.
Chiar o să stai acolo şi o să-mi ţii predici
despre dreptul lui postum la intimitate?
Înţeleg că trăieşti lucrurile astea,
dar îmi fac griji pentru tine.
Încearcă să vezi lucrurile de la distanţă.
Nu ştiu.
L-am simţit.
Mi-am simţit soţul.
"Ai avut dreptate. Nu există nimic."
De ce ar spune că nu există nimic? El nu credea asta.
Credinţele se schimbă.
Uită-te la tine!
Eşti cea mai sceptică persoană pe care o cunosc şi-mi spui că ai casa bântuită.
Când o spui aşa, sună ca o prostie.
Nu te duce acasă.
Pleacă de lângă lac o vreme. Poţi să stai şi aici.
Poţi să stai oricât vrei.
Nu e terminată.
Mai rămân şi lucruri neterminate.
Poate n-o să ştii niciodată ce gândea.
El s-a dus. Tu, nu.
Tu încă ai o viaţă de trăit.
Nu, ai dreptate.
Mi-ar prinde bine să mă detaşez.
Mă duc să-mi mai iau nişte lucruri. O geantă.
O să-mi iau o cameră câteva nopţi.
- Nu-mi dau seama dacă vorbeşti serios. - Da.
Şi ai făcut câteva observaţii excelente. Zău.
Te iubesc.
Sună-mă mai târziu, bine?
Bine.
Plec.
În seara asta, cred.
Dacă ai ceva să-mi spui, ar fi bine s-o spui acum.
Mă auzi?
Nenorocitule!
Scuze. N-am crezut că eşti acasă.
Sunt acasă.
Nu cred că ar trebui să fiu aici.
De unde ai ştiut unde să vii?
Am mai fost aici.
Probabil că ar fi trebuit să-ţi spun mai înainte, la librărie,
dar, sincer, m-ai speriat un pic.
Îmi pare rău de asta.
Nu, înţeleg. Pe deplin.
Probabil aş fi făcut acelaşi lucru.
E chiar ciudat, de fapt...
M-am întins un pic după muncă
şi am avut un vis.
Am visat că sunt tu.
Eram eu, dar eram şi tu,
şi te urmărea ceva, şi era peste tot în jurul tău.
În jurul nostru.
Dar ne-a prins?
Nu sunt sigură. Atunci m-am trezit.
După aceea, m-am gândit întruna la tine.
M-am gândit că ar trebui să ştii ceva.
Ce s-a întâmplat.
Ţi-am spus că nu m-am culcat cu soţul tău.
Da, poţi să-i foloseşti numele. Nu era "soţul meu" pentru tine.
Da.
Ei bine, am vorbit serios.
Nu m-am culcat cu el.
Dar eu aş fi făcut-o. Am crezut că o s-o facem, dar...
A venit într-o după-amiază
după ce am terminat munca
şi m-a invitat aici, într-o excursie de o zi.
Şi, în mod normal, n-aş fi venit,
dar el era deştept şi drăguţ, şi...
Nu ştiu. Mă simţeam în siguranţă cu el, ştii?
Da.
Şi, da, m-a adus aici
şi am băut ceva.
Ne-am dus până la lac şi mi-a arătat cealaltă casă...
Stai. Ai văzut-o?
Nu e cine ştie ce de văzut, dar el era foarte mândru de ea.
Adică, aproape fericit.
Mi-a arătat cameră după cameră.
Şi, după aceea, mi-a arătat o statuetă ciudată şi m-a rugat s-o ţin.
Şi ai făcut-o?
Ce anume ţi-a făcut?
Nimic.
M-a ţinut în braţe...
... oarecum.
Şi-a pus bărbia pe umărul meu şi...
Uite, ştiu că sună ciudat când spun tare, dar atunci...
... a fost foarte plăcut.
Să ai pe cineva aproape.
Să-l simt acolo.
L-am simţit tremurând.
Şi plângea un pic şi n-am ştiut ce să fac.
Ce ţi-a făcut?
L-am sărutat. M-a sărutat şi el şi...
La început a fost foarte dulce.
Aşa că nu l-am oprit când mi-a pus mâna pe spate.
Şi nu l-am oprit când şi-a pus mâinile pe gâtul meu.
Până a început să strângă.
Dumnezeule!
Probabil l-am înţeles greşit, ştii? Eu doar...
Fiecare are un barometru diferit pentru lucrurile astea.
Ţi-a făcut rău?
Doamne, nu!
L-am rugat să se oprească şi s-a oprit.
Dar crezi că ţi-ar fi făcut?
Dar n-a făcut-o.
M-a adus acasă cu maşina.
A spus că e vina lui, nu a mea.
Că era obosit şi derutat,
şi nu ştia ce e cu el,
şi nu mai mergea.
Se temea că nu se putea abţine.
De la ce?
Nu ştiu exact.
Dar, la sfârşit, a spus că ştie ce are de făcut.
Trebuia să-i pună capăt pentru totdeauna.
Uite...
Voiam doar să-ţi spun. Clar se simţea vinovat că te înşela.
Despre asta vorbea, nu?
Trebuie să vorbim.
Nu plec până nu vorbim.
M-ai chemat, am venit.
Nu vrei să vorbeşti cu mine?
Cu ea ai vorbit.
Sunt aici. Sunt încă aici.
Oriunde eşti...
... vino după mine.
Vino după mine!
Bine.
Fir-ar al dracului...
Bine. Bine. Haide, răspunde la telefon.
- Claire Woodward... - La dracu'!
... nu e disponibilă. După semnalul sonor, înregistraţi mesajul, vă rog.
Îmi pare rău. E târziu.
Şi ar fi trebuit să te ascult.
Am făcut ceva ce nu trebuia.
Am traversat lacul şi am văzut ceva.
Am văzut ceva atât de...
Nici nu ştiu dacă e real sau nu.
Îmi cunosc soţul.
Ştiu cine e
şi refuz să cred că ar fi...
Nu ştiu.
Aş vrea să fii aici.
Aş vrea să fie dimineaţă.
BUN VENIT
Nu.
Termină!
Owen?
Unde eşti?
Eu doar...
Nu înţeleg.
Te rog, întoarce-te.
O, Doamne!
Mi-e atât de dor de tine!
AICI
E real?
Chiar eşti aici?
Strânge-mă. Strânge-mă.
Chiar eşti aici?
Da.
Sunt aici.
Owen?
Nu.
Nu sunt Owen.
La dracu'! La dracu'!
Nu, termină!
Ascunde-te!
Ce?
Owen?
Ai plecat.
Ce?
În noaptea în care ne-am întâlnit.
Nu eşti Owen.
Sunt ceea ce ai simţit când ţi s-a oprit inima.
Nu. Am simţit...
Nimic.
Îţi aminteşti?
M-ai văzut.
Şi am fost cu tine de atunci.
Ce i-ai făcut soţului meu?
M-am dus la el.
I-am şoptit în ureche...
... iar şi iar.
Să te trimită înapoi.
Dar n-a vrut.
Mi le-a trimis pe ele în schimb.
Te-a păcălit.
Un timp.
La naiba!
Opreşte-te!
Nu te opune.
Nu!
Beth...
Beth?
Alo!
Beth, eşti aici?
Vin sus.
Beth?
Beth!
AI AVUT DREPTATE. NU EXISTĂ NIMIC.
NU E NIMIC DUPĂ TINE. EŞTI ÎN SIGURANŢĂ ACUM.
Unde e?
S-a dus.
Dar ştiai deja asta.
Ce dracului?
PROBE
O, Dumnezeule!
Beth!
A crezut că te poate proteja.
S-a înşelat.
Ai avut dreptate.
Beth!
Nu există nimic.
Beth!
Numai eu.
Vino înapoi la mine.
Beth!
Nu contează.
Lasă tot.
Întoarce-te la mine.
Beth!
O, Dumnezeule!
Sunt aici.
Ţine capul sus! Pe aici!
- E bine? - Nu ştiu.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu. Nu ştiu.
Beth? Eşti aici? Eşti aici?
Sunt aici, sunt aici.
Sunt aici.
Eşti cu mine.
Sunt aici.
Eşti cu mine, eşti cu mine.
Sunt chiar aici. Sunt aici.
Doar respiră!
Eşti în siguranţă acum.
Eşti bine, o să fii bine.
Ce e?
Nu e nimic acolo.
Ştiu.
Subtitrarea: Andrea Puticiu
Sincronizare R.O.D.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org